Bechtel | |
---|---|
![]() |
|
Yritysmuoto | yksityinen osakeyhtiö |
Perustettu | 1902 |
Perustaja | Warren A. Bechtel (1872–1933) |
Avainhenkilöt |
Stephen D. Bechtel (1900–1989)[1] Stephen Bechtel Jr. (1925–) Riley P. Bechtel (1952–) Brendan Bechtel (1981–)(tj. & pj.) |
Toiminta-alue | koko maailma |
Toimiala | rakennusteollisuus |
Liikevaihto | 25,9 mrd. USD (2017) |
Kotisivu | bechtel.com |
Bechtel Corporation ['bɛktəl] on yhdysvaltalainen rakennusalan yritys, jonka pääkonttori sijaitsi 2010-luvun lopulle asti San Franciscossa ja nyt Virginian osavaltion Restonissa. Bechtel on yksi maailman suurimmista rakennusyrityksistä[3][4] ja oli 13. suurin yhdysvaltalainen yksityisomistuksessa oleva yhtiö vuonna 2020.[5]
Yhtiön perusti Warren A. Bechtel Kalifornian San Franciscossa vuonna 1902, minkä jälkeen se on pysynyt saman Bechtel-suvun hallinnassa viiden sukupolven yli.[6] Yhtiön hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja oli vuonna 2019 Brendan Bechtel.[7]
Bechtel tunnetaan erityisesti valtavista infrastruktuurihankkeista eri puolilla maailmaa. Yhtiö on rakentanut muun muassa Hooverin padon Coloradojokeen, Kanaalin tunnelin Britanniaa ja Ranskaa yhdistämään, Alaskan öljyputken, Jubailin kaupungin satamineen Saudi-Arabiaan, Washingtonin, San Franciscon, Riadin ja Ateenan metrot ja Tšernobylin ydinvoimalaitoksen suojakuoren Ukrainassa. Bechtel oli 1950- ja 1960-luvulla ydinvoimaloiden rakentamisen uranuurtaja, ja se tunnetaan monista muistakin energiantuotannon ja öljynjalostusalan rakennusprojekteista. 1970-luvulla Bechtel yhdisti Kanadan Ontariossa kolme jokea virtaamaan uuteen vesivoimalaan.[3][5][8][9][10]
Bechtel on ollut tunnettu yhteyksistään Yhdysvaltojen republikaanipuolueeseen. Monissa Yhdysvaltojen hallituksissa 1960-luvulta 1980-luvulle istunut George P. Shultz työskenteli ministeritehtäviensä välillä Bechtelin pääjohtajana.[11] Ronald Reaganin puolustusministeri Caspar Weinberger toimi ennen ministerinimitystään Bechtelin lakimiehenä.[10]
Perheyrityksenä Bechtel Corporation on tunnettu talousasioistaan vain vähän tietoja antavana. Yhtiön osakkuuksia on annettu omistajasuvun lisäksi myös yhtiön avaintyöntekijöille. Eläkkeelle jäädessään heidän on kuitenkin pitänyt myydä osakkeensa, jolloin omistus on pysynyt tiukasti pienessä piirissä.[10]