![]() | |
Tipus | teixit ![]() |
---|---|
Especialitat | dermatologia ![]() |
Classificació | |
CIM-10 | L90.5 |
Recursos externs | |
Enciclopèdia Catalana | 0090364 i 0168350 ![]() |
MeSH | D002921 ![]() |
UMLS CUI | C0008767 ![]() |
Una cicatriu apareix quan el teixit epitelial és esquinçat, no tallat. La restitució del teixit connectiu s'efectua mitjançant el creixement de fibroblasts joves; aleshores l'espai deixat per la ferida és «tapat» amb teixit fibril·lar (amb característiques similars al que forma els músculs), i d'aquí que la cicatriu tingui una textura diferent a la pell. Així doncs, una cicatriu és una alteració permanent de l'aparença dèrmica consecutiva al dany i reparació col·lagenosa d'aquesta.
Amb l'excepció de lesions molt menors cada ferida (per exemple després d'un accident, malaltia, o operació de cirurgia) resulta en algun grau de cicatriu. Una excepció a això és la dels animals que tenen regeneració biològica, els quals no formen cicatrius ei el teixit es torna exactament com era abans.
Sherratt et al, expliquen que el teixit de la cicatriu té la mateixa proteïna (col·lagen) que el teixit que substitueix,[1] però la composició de la fibra és diferent,[1] Per exemple les cicatrius de la pell són menys resistenst a la radiació ultraviolada i ja no hi creixen les glàdules sudorípares i els fol·licles del cabell. Tanmateix hi ha alguns teixits (per exemple l'os) que poden cicatritzar sense cap deteriorament estructural.