Comacina-sziget | |
![]() | |
Ország | Olaszország |
Népesség | |
Teljes népesség | 0 fő |
Terület | 0,075 km² |
Hosszúság | 0,50 km |
Szélesség | 0,12 km |
Tengerszint feletti magasság | 239 m |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Comacina-sziget témájú médiaállományokat. |
A Comacina-sziget egy 600 m hosszú és 200 m széles földsáv (amelynek kerülete 2 km, felszíne 7,5 hektár) a Comói-tóban.
Tremezzina községben, az Argegno és a Lavedo-félsziget közötti comói ág nyugati partjának bejáratánál, a Zoca de l'oli (olajmedence) előtti vizekben található: ez Olaszország legészakibb területe, ahol különösen enyhe éghajlati viszonyok között az olajfát termesztik és olívaolajat állítanak elő. Ossuccio lakói ma is el castellnek (a várnak) hívják.[1]
A régi tulajdonos, Giuseppe Caprani a szigetet végrendeletében I. Albert belga királyra hagyta, aki az olasz államnak ajándékozta. Utóbbi pedig a Brera Képzőművészeti Akadémia elnökére bízta, azzal a céllal, hogy művészfalut és -szállodát építsen. 1939-ben a fasiszta állam segítségével három villát meg is építettek ebből. A sziget azóta is a milánói Akadémia birtoka.[2]
Minden évben a június 24-éhez legközelebb eső vasárnapon tartják a hagyományos Keresztelő János-búcsút, amely csónakok ünnepélyes felvonulásával és a tavon hagyományos tűzijátékkal zajlik.