Ekoskolu programma ir starptautiska kustība, kas aizsākās 1994. gadā kā atbilde uz 1992. gadā Riodežaneiro notikušās ANO konferences „Vide un Attīstība” apzinātajām vajadzībām. Programmu izstrādāja Vides izglītības fonds (Foundation for Environmental Education) ar Eiropas Komisijas atbalstu, sākotnēji iesaistot četras valstis: Dāniju, Vāciju, Grieķiju un Apvienoto Karalisti.[1]
Programma ir viens no visaptverošākajiem un populārākajiem vides izglītības modeļiem pasaulē. Tā veicina izpratni par vidi, saistot to ar mācību priekšmetiem, veido attieksmi un vērtības, interesi par vidi, procesā iekļaujot ne tikai skolas dzīvē iesaistītos, bet arī apkārtējo sabiedrību, tā stiprinot kopējo vides apziņas attīstību. Pašlaik Ekoskolu programmā ir iesaistītas vairāk kā 40 000 skolas visā pasaulē.[2] Ekoskolas visā pasaulē vieno programmas pārvaldes sistēma, kuras pamatā ir septiņi elementi[3]:
- Ekopadome organizē un vada Ekoskolas aktivitātes.
- Vides novērtējums sniedz priekšstatu un izpratni par skolas ietekmi uz vidi, palīdz izvēlēties prioritātes rīcībai.
- Darbības plāns veidots, pamatojoties uz vides novērtējuma secinājumiem; ietver mērķus un secīgu plānu vides situācijas uzlabošanai.
- Pārraudzība un izvērtēšana seko, izvērtē un dokumentē darbības plāna ieviešanu.
- Sasaiste ar mācību saturu ilgtspējīgas attīstības jautājumu integrācijā visos mācību priekšmetos.
- Skolas un sabiedrības iesaistīšana - saziņa un sadarbības veidošana ar reģionālajiem medijiem, vietējiem uzņēmumiem, organizācijām, pašvaldībām; ekoskolas darbības un panākumu popularizēšana.
- Vides kodekss ietver rīcības plāna galvenos mērķus, nepieciešamās aktivitātes un ieguldījumu to sasniegšanai.
- ↑ «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2014. gada 14. februārī. Skatīts: 2013. gada 27. novembrī.
- ↑ «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2015. gada 15. oktobrī. Skatīts: 2013. gada 27. novembrī.
- ↑ «Arhivēta kopija». Arhivēts no oriģināla, laiks: 2016. gada 11. martā. Skatīts: 2013. gada 28. novembrī.