KPV | |
![]() | |
Egy ZPU–4, melyen négy darab KPV-t alkalmaztak, a Szentpétervári Tüzérségi Múzeumban kiállítva | |
Típus | nehézgéppuska |
Ország | ![]() |
Tervező | Szemjon Vlagyimirovics Vlagyimirov |
Alkalmazás | |
Alkalmazás ideje | 1949-től napjainkig |
Műszaki adatok | |
Űrméret | 14,5 mm |
Lőszer | 14,5×114 |
Tárkapacitás | 40 db-os töltényheveder |
Működési elv | rövid csőhátrasiklásos önműködő |
Tömeg | 49–52,5 kg |
Fegyver hossza | 1980 mm |
Csőhossz | 1346 mm |
Elméleti tűzgyorsaság | 600 lövés/perc |
Gyakorlati tűzgyorsaság | 60–80 lövés/perc |
Csőtorkolati sebesség | 1005 m/s |
Pontos lőtávolság | 1500 m (légi célra) 2000 m (földi célra) m |
Max. lőtávolság | 4000 m |
Irányzék típusa | nyílt vagy optikai |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz KPV témájú médiaállományokat. |
A KPV (oroszul: КПВ – Крупнокалиберный пулемёт Владимирова / Krupnokalibernyij pulemjot Vlagyimirova, magyarul: Vlagyimirov-nehézgéppuska) a Szovjetunióban kifejlesztett és gyártott léghűtéses, 14,5 mm-es nehézgéppuska, mely a 14,5×114 mm töltényt tüzeli. GRAU-kódja 56–P–562.