Nahmanides (1194 Girona – n.1270 "Pyhä Maa") oli katalonialaissyntyinen rabbi, filosofi, kabbalisti ja raamatuntulkitsija. Hänet tunnettiin myös heprealaisittain nimellä Moshe ben Nahman Gerondi, katalonialaisella nimellä Bonastruc Ca Porta ja salanimellä Ramban. Nimi Nahmanides on kreikkalainen muoto.[1] Nahmanideen vaikutus juutalaisuuden tulkintoihin on merkittävä.
Nahmanides hankki elantonsa lääkärinä.[2] Hän toimi rabbina Gironassa ollen Espanjan juutalaisten arvostetuimpia hengellisiä johtajia,[2] ja hänen teologiansa sai kunnioitusta myös kristityiltä.[1] Joka tapauksessa hänen oltuaan julkisessa uskonnollisessa väittelyssä kristittyjen kanssa näiden suhtautuminen häneen muuttui negatiiviseksi, ja koettuaan olonsa uhatuksi hän siirtyi Israelin maahan vuonna 1267.[3] Siellä asuessaan hän kirjoitti tärkeimmät tekstinsä.[2]
Nahmanides oli saanut vaikutteita sefardiyhteisönsä lisäksi Ranskan juutalaisilta, joiden kautta hän oli kiinnostunut kabbalasta.[1] Teologiassaan Nahmanides toi esille Tooran tekstien mystistä tulkintaa, eikä jakanut Maimonideen rationaalisempia raamatuntulkintoja.[4] Rabbina toimiessaan hän pyrki sovittelemaan näiden kahden koulukunnan oppilaiden näkemyseroista johtuvia kiistoja.[2][1]