STS-51-J | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() |
|||||||
Lennon tilastotiedot | |||||||
Avaruussukkula | Atlantis | ||||||
Miehistön määrä | 5 | ||||||
Lähtöalusta | LC-39A | ||||||
Laukaisu | 3. lokakuuta 1985 5:15:30 UTC | ||||||
Paluu Maahan | 7. lokakuuta 1985 17:00:08 UTC Edwards Air Force Base | ||||||
Lennon kesto | 4 päivää 1 tunti 44 minuuttia 38 sekuntia | ||||||
Kiertoratojen määrä | 64 | ||||||
perigeumi | 475 km | ||||||
Ympärikierto | 94,2 minuuttia | ||||||
Kiertoradan korkeus | 591 km | ||||||
Kiertoradan inklinaatio | 28,5° | ||||||
Matkan pituus | 2 707 948 km | ||||||
Massa | 86 400 kg laskeutumisessa, hyötykuorma 19 968 kg | ||||||
Miehistön kuva | |||||||
![]() vasemmalta: Stewart, Hilmers, Bobko, Pailles, Grabe. |
|||||||
Navigaatio | |||||||
|
STS-51-J oli Nasan 21. avaruussukkulalento ja avaruussukkula Atlantiksen ensilento. Atlantis laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 3. lokakuuta 1985 nelipäiväiselle lennolle. Lento kuljetti Yhdysvaltain puolustusministeriön salaisen hyötykuorman. Lento oli toinen kokonaan puolustusministeriölle omistettu sukkulalento STS-51-C:n jälkeen.
Vaikka hyötykuorma oli salainen, niin raportoitiin kahden sotilaallisen tietoliikennesatelliitin (USA-11[1] ja USA-12[1]) laukaisu sukkulan rahtiruumasta. Satelliitit laukaistiin kiertoradalle satelliittiin kiinnitetyn Boeingin Inertial Upper Stagen (IUS) avulla. IUS on kaksivaiheinen kiinteän polttoaineen boosterraketti, massa 14 742 kg[2]. Kummankin satelliitin massa oli 2 613 kg[3]. Satelliitit olivat osa Yhdysvaltain puolustusministeriön sotilaallisten tietoliikenesatelliittien DSCS-III -järjestelmää (Defense Satellite Communications System).