El trencapinyes comú,[1] picapinyes,[2] trencapinyons,[3][4][5] pinyerol,[6] bectort,[7] bec creuat,[8] o bec crusat[9] (Loxia curvirostra) és, tant per la seua morfologia com per alguns dels seus aspectes i costums (reproducció, alimentació, distribució, etc.) un dels ocells més curiosos i sorprenents de l'avifauna dels Països Catalans. Viu a Euràsia (incloent-hi les illes Fèroe, Irlanda, la Gran Bretanya, el Japó i les Filipines), el Magrib (Algèria, Tunísia i Marroc) i Amèrica del Nord (incloent-hi Bermuda, Belize, El Salvador, Guatemala, Hondures, Nicaragua i Saint-Pierre i Miquelon). És itinerant a l'Afganistan, Groenlàndia, Islàndia, Jordània, Líbia, Malta, Svalbard, Jan Mayen i Tadjikistan.[10]
A Catalunya és una espècie propera a l'amenaça, tot i que a Europa en general està fora de perill.[11]
Hi ha una subespècie endèmica de les Illes Balears, la L. curvirostra balearica.[12]
- ↑ «Trencapinyes». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
- ↑ «picapinyes». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
- ↑ Trencapinyes comú, variant baleàric del nom a: Roger Tory Peterson, Guy Mountfort, P.A.D. Hollom, Guia dels ocells dels Països Catalans i d'Europa, traducció i adaptació coordinada per Jordi Sargatal, Edicions Omega, Barcelona, 2a edició, 1995, p. 284-5.
- ↑ «trencapinyons». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
- ↑ bec crusat, bec-crusat i trencapinyons a "Els ocells a la història natural de Menorca del prevere Josep Sanxo i Sanxo (1777-1847)", Xavier Ferrer i Jordi Muntaner, Randa núm. 72, 2014, pp. 110-134, esp. p. 132 (Institut Menorquí d'Estudis, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona), accessible des de Research Gate. [Accedit l'11-08-2020].
- ↑ [enllaç sense format] https://www.avl.gva.es/lexicval/pinyerol[Enllaç no actiu]
- ↑ «bectort». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
- ↑ Alcover, Antoni M.; Moll, Francesc de B. «bec». A: Diccionari català-valencià-balear. Palma: Moll, 1930-1962. ISBN 8427300255.
- ↑ bec crusat, bec-crusat i trencapinyons a "Els ocells a la història natural de Menorca del prevere Josep Sanxo i Sanxo (1777-1847)", Xavier Ferrer i Jordi Muntaner, Randa núm. 72, 2014, pp. 110-134, esp. pp. 126 i 132 (Institut Menorquí d'Estudis, Publicacions de l'Abadia de Montserrat, Barcelona), accessible des de Research Gate. [Accedit l'11-08-2020].
- ↑ BirdLife International (2017). "Loxia curvirostra (amended version of 2016 assessment)." 2017 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2017. [Consulta: 13 abril 2023]
- ↑ Fitxa del trencapinyes al SIOC - Servidor d'informació ornitològica de Catalunya. [Accedit l'11-08-2020].
- ↑ «Trencapinyes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.