Dante Alighieri | |
---|---|
![]() | |
Rođenje | sredina maja/sredina juna o. 1265. Firenca[1] |
Smrt | 9. septembar 1321. Ravenna |
Zanimanje | političar, pjesnik |
Nacionalnost | italijanska |
Dante Alighieri (fon. Dante Aligijeri) (29. maj 1265 – 14. septembar 1321) bio je italijanski pjesnik,[2] prozaist i političar. Politički sukobi između gvelfa i gibelina (pristaše pape i pristaše njemačkog cara) u njegovom rodnom gradu, u kojima je i on strasno učestvovao, odveli su ga u progonstvo iz kojega se više nikada nije vratio. Istakao se već u mladosti kao talentiran pjesnik, i to u krugu tzv. pjesnika novog stila (dolce stil nuovo). Ali glavnu slavu stekao je djelom koje mu je postalo životno i koje je pisao daleko od svog rodnog grada. To je djelo veliki religiozni ep Komedia (Commedia), kojem je poslije Boccacio dao, zadivljen, oznaku 'božanstvena'. Danteov izbor da ovo djelo nazove Komedija Danteovo korištenje njegovog domaćeg dijalekta u pisanju Božanstvene komedije pomoglo je da ujedini italijanski jezik.
Dante je svom velikom epu[3] dao oblik vizije opisujući u njemu svoj put u pakao, čistilište i raj. Čitavo se djelo ističe izvanredom simetričnošću. Podijeljeno je na tri dijela: Pakao, Čistilište i Raj. Svaki od tih dijelova ima po 33 pjevanja, a čitav ep, uključivši i uvodno pjevanje, ima ukupno 100 pjevanja. Strofa u kojem je djelo spjevano ima tri stiha i zove se tercina. Te su tercine povezane između sebe strogo provedenom rimom.
U lirskom djelu Novi život (Vita nuova), je opjevao ljepotu svoje velike ljubavi Beatriče. Napisao je italijanskim jezikom.
Na latinskom jeziku značajno mu je djelo De vulgari eloquentia, u kojem raspravlja o vrijednosti građanskog italijanskog jezika.