Rusinski jezik русинськый язык; руски язик | |
---|---|
Jezička porodica | |
Broj govornika | oko 624.000 Ukrajina – 560.000 Slovačka – 38,679[1] Srbija – 15,626[2] Poljska – 10,000[3] Hrvatska – 2,337[4] Mađarska – 1,113[5] Češka – 777[6] |
Službeni status | |
Služben u | ![]() |
Manjinski jezik u | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Jezički kod | |
ISO 639-3 | rue |
Linguasphere | 53-AAA-ec |
Glottolog | rusy1239 |
Karta | |
![]() Rusinski je klasifikovan kao ugrožen po klasifikaciji UNESCO Atlas svjetskih ugroženih jezika | |
Također pogledajte: Jezik | Jezičke porodice | Spisak jezika |
Rusinski jezik (ponegdje se navodi kao istočnorusinski; ISO 639-3: rue) je istočnoslavenski jezik jezik koji se govore Rusini uglavnom u zapadnoj Ukrajini, kao i u susjednim regijama Slovačke i Poljske, a pisan je ćiriličnim pismom.[10]
Prema procjeni iz 2000. godine, u Ukrajini ovaj jezik govori oko 560.000 ljudi i ukupno 623.960 u svijetu. U Slovačkoj živi 24.200 govornika ovog jezika gdje je 60% Rusina asimilirano u Slovake - jezično i kulturno. Podatak za Bjelorusiju nije dostupan. Većina govornika živi u oblasti poznatoj kao Karpatska Rutenija koja se proteže od Zakarpatja, na zapadu do istočne Slovačke i jugoistočne Poljske.[11]
U južnoslavenskim zemljama govori se zapadna varijanta Rusinskog jezika gdje ga se naziva zapadnorusinskim, ali ovaj jezik, tačnije mikrojezik nije priznat kao poseban jezik i nema svoj kodni naziv. Rusinskim jezikom govore etnički Rusini, koji naseljavaju panonsko rusinsko lingvističko ostrvo u Vojvodini, Srbija,[11] kao i rusinska dijaspora širom svijeta.[12][13]
Institut za rusinski jezik i kulturu osnovan je u Prešovu 1993. godine. Rusinski književni jezik je kodifikovan i priznat u Slovačkoj 1995. godine. Priznala ga je državna vlada i akademici u Bratislavi.
Prema Evropskoj povelji o regionalnim ili manjinskim jezicima, rusinski je zvanično priznat kao zaštićeni manjinski jezik od strane Bosne i Hercegovine, Hrvatske, Mađarske, Rumunije, Poljske, Srbije i Slovačke.[7]
Kategorizacija rusinskog jezika kao jezika ili dijalekta izvor je kontroverzi.[14] Češki, slovački i mađarski, kao i američki i neki poljski i srpski lingvisti ga tretiraju kao poseban jezik[15] (sa sopstvenim ISO 639-3 kodom), dok drugi naučnici (u Ukrajini, Poljskoj, Srbija i Rumunija) ga tretiraju kao dijalekt ukrajinskog.[16]