Henri Grouès, més conegut com l'Abat Pierre (en francès: Abbé Pierre) o també com l'àngel dels pobres (Lió, 5 d'agost de 1912 - París, 22 de gener de 2007),[1] va ser un sacerdot catòlic francès, membre de la Resistència, on va adquirir el seu sobrenom, i diputat a l'Assemblea de la Quarta República, fundador el 1949 del moviment Emaús (drapaires d'Emaús), una organització de lluita contra l'exclusió i la pobresa. A l'hivern de 1954, va commoure els francesos en fer-los veure el drama dels qui estaven sense sostre, a la intempèrie, morint per exposició al fred de l'hivern de París. La seva crida i el moviment que va iniciar van tenir repercussió mundial. La seva labor va ser reconeguda el 2004 per l'Estat francès, que el va distingir amb la Gran Creu de la Legió d'Honor, màxima dignitat d'aquest orde honorífic. El juliol de 2024 es va fer públic un informe d'Emaús França i Emaús Internacional que denunciava l'Abat Pierre d'haver comès abusos sexuals en almenys set dones, una de les quals era menor quan van succeir els fets.[2]