Les aletes pelvianes, pèlviques o ventrals[1] són unes aletes aparellades localitzades a la superfície ventral dels peixos, soldades a la cintura pelviana[2] i lleugerament separades entre si.[1] Estan col·locades més avall i una mica més enrere que les aletes pectorals, tot i que la seva posició relativa és molt variable; mentre les espècies més arcaiques les tenen en posició abdominal, en les més evolucionades se situen molt més pròximes a l'extremitat anterior del cos.[2]
La forma de les aletes pelvianes varia en moltes espècies, i fins i tot sovint poden transformar-se en ventoses.[2] Són homòlogues a les extremitats posteriors dels tetràpodes terrestres.[3] La seva funció és la de mantenir l'equilibri els peixos, i fins i tot els ajuden a frenar bruscament mentre neden si estan desplegades cap avall; en els mascles, estan equipades amb gonopodis, els òrgans copuladors que permeten la transferència d'espermatozoides.[4]
Les estructures de l'aleta pèlvica poden estar molt especialitzades en els actinopterigis. Els gòbids i els cicloptèrids modifiquen les seves aletes pèlviques en un disc ventosa que els permet adherir-se al substrat o escalar estructures, com les cascades.[5] En els phallostethidae, els mascles han modificat les seves estructures pèlviques en un dispositiu copulador espinós que subjecta la femella durant l'aparellament.[6]
Així com passa amb les aletes pectorals i dorsals, durant la natació es pleguen per tal d'aportar més aerodinàmica a l'animal.[1]