![]() TAC d'un aneurisma aòrtic abdominal | |
![]() ![]() | |
Tipus | aneurisma de l'aorta i malaltia ![]() |
---|---|
Especialitat | cirurgia vascular ![]() |
Patogènesi | |
Associació genètica | LDLR (en) ![]() ![]() ![]() ![]() |
Classificació | |
CIM-11 | BD50.4 ![]() |
CIM-10 | I71.3 i I71.4 ![]() |
CIM-9 | 441.3 i 441.4 ![]() |
Recursos externs | |
OMIM | 614375 ![]() |
DiseasesDB | 792 ![]() |
MedlinePlus | 000162 ![]() |
eMedicine | 756735 i 416266 ![]() |
MeSH | D017544 ![]() |
UMLS CUI | C0162871 i C0162871 ![]() |
DOID | DOID:7693 ![]() |
L'aneurisma de l'aorta abdominal (AAA)[1] és un augment localitzat de l'aorta abdominal de manera que el diàmetre és superior a 3 cm o més d'un 50% més gran del normal.[2] Normalment no causa símptomes, excepte si es produeix una ruptura.[2] De tant en tant, es pot produir dolor abdominal, d'esquena o de cames.[3] Els aneurismes grans de vegades es poden sentir pressionant l'abdomen.[3] La ruptura pot provocar dolor a l'abdomen o l'esquena, pressió arterial baixa o pèrdua de consciència, i sovint provoca la mort.[2][4]
Els AAA es produeixen amb més freqüència en persones majors de 50 anys, en homes i en persones amb antecedents familiars.[2] Altres factors de risc inclouen el tabaquisme, la pressió arterial alta i altres malalties del cor o dels vasos sanguinis.[5] Les condicions genètiques amb un risc augmentat inclouen la síndrome de Marfan i la síndrome d'Ehlers-Danlos.[6] Els AAA són la forma més comuna d'aneurisma aòrtic.[6] Al voltant del 85% es produeix per sota dels ronyons i la resta ja sigui al nivell o per sobre dels ronyons.[2] Als Estats Units, es recomana el cribratge amb ecografia abdominal per als homes d'entre 65 i 75 anys amb antecedents de tabaquisme.[7] Al Regne Unit i Suècia, es recomana examinar tots els homes de més de 65 anys.[2][8] Un cop es troba un aneurisma, normalment es fan ecografies de manera regular.[3]
No fumar és la millor manera de prevenir la malaltia.[2] Altres mètodes de prevenció inclouen el tractament de la pressió arterial alta, el tractament del colesterol alt i no tenir sobrepès.[2] La cirurgia es recomana generalment quan el diàmetre d'un AAA creix fins a >5,5 cm en els homes i >5,0 cm en les dones.[2][9] Altres motius de reparació inclouen la presència de símptomes i un ràpid augment de la mida, definit com més d'un centímetre per any.[3] La reparació pot ser mitjançant cirurgia aòrtica oberta o reparació endovascular d'aneurisma (REVA).[2] En comparació amb la cirurgia oberta, la REVA té un menor risc de mort a curt termini i una estada hospitalària més curta, però pot ser que no sempre sigui una opció.[2][10][11] No sembla que hi hagi cap diferència en els resultats a llarg termini entre els dos.[12] La necessitat de repetir el procediment és més freqüents amb la REVA.[13]
Els AAA afecten entre el 2 i el 8% dels homes majors de 65 anys.[2] Són cinc vegades més freqüents en els homes.[14] En aquells amb un aneurisma de menys de 5,5 cm, el risc de trencament l'any següent és inferior a l'1%.[2] Entre els que tenen un aneurisma d'entre 5,5 i 7 cm, el risc és d'un 10%, mentre que per als que tenen un aneurisma superior a 7 cm el risc és d'un 33%.[2] La mortalitat si es trenca és del 85% al 90%.[2]