![]() La bèstia puja de l'abisme Ms 26 f° 138v ![]() | |
Tipus | manuscrit il·luminat i beatus ![]() |
---|---|
Fitxa | |
Llengua | llatí ![]() |
Creació | 975 ↔ 1000 |
Material | pergamí ![]() |
El Beatus de la Seu d'Urgell és un manuscrit miniat anònim de final del segle x, d'importació mossàrab, conservat a la Catedral de la Seu d'Urgell, concretament al Museu Diocesà amb el número d'inventari 501. Pertany a un estil avançat de l'evolució dels Beatus i es caracteritza per l'acusada estilització de les figures.
Cap a l'any 786 l'abat del monestir de San Martín de Liébana conegut pel nom de Beat va escriure un comentari a l'Apocalipsi. A partir del segle x, d'aquesta obra, se'n van fer còpies amb moltes miniatures, els anomenats beatus que van ser difosos per monestirs i catedrals durant tota l'edat mitjana. D'entre els beatus conservats, un dels exemplars més bells i complets és el Beatus de la Seu d'Urgell.
Actualment consta de set folis numerats amb xifres romanes i d'altres 243 folis amb numeració aràbiga. Conté 79 miniatures. En el primer terç d'aquest segle fou estudiat per tècnics tan prestigiosos com H. A. Sanders, W. Neuss i Mn. Pere Pujol, Arxiver de la Catedral, tots els quals s'han esforçat a remarcar l'interès paleogràfic i la importància artística del Còdex i a esclarir-ne els problemes bibliogràfics que de fet presenta. A diferència d'altres beatus existents, que solen consignar els noms dels autors, el lloc de procedència i la data d'elaboració, aquests beatus no ens en dona cap referència, cosa que fa pràcticament impossible la identificació dels cal·lígrafs i del miniaturista. Pel que fa al lloc i la data una bona part dels especialistes actuals el consideren provinent d'algun monestir de La Rioja, cap a les darreries del segle x.
Pel que fa al Beatus de la Seu d'Urgell s'hi troben 12 il·lustracions incloses en els folis que integren els Preliminars, n'hi ha 67 referents al Comentari de l'Apocalipsi, i 11 més que il·lustren el Comentari de Daniel. Sumen, doncs, un total de 90 il·lustracions, comptant-hi els medallons dibuixats en els Arbres genealògics.
El 29 de setembre de 1996 dos membres d'una banda organitzada de lladres d'art van robar el beatus després de reduir l'encarregada del museu i trencar la vitrina que el protegia. Aquest grup va ser desarticulat a València el 21 de gener de 1997, i entre altres obres d'art la policia recuperà el beatus intacte.
En els anys 2014-2016 el còdex fou restaurat al Centre de Restauració de Béns Mobles de Catalunya,[1]