|
|||||
Epònim | Bèlgica, Països Baixos i Luxemburg ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
Dades | |||||
Tipus | unió econòmica política organització regional ![]() | ||||
Idioma oficial | neerlandès i francès ![]() | ||||
Història | |||||
Creació | 5 setembre 1944, Londres ![]() | ||||
Fundador | Països Baixos, Bèlgica i Luxemburg ![]() | ||||
Nou tractat | 27 de juny 2008 | ||||
Governança corporativa | |||||
Seu administrativa |
| ||||
Format per | |||||
Lloc web | benelux.int ![]() | ||||
El nom de Benelux designa una regió formada per Bèlgica, els Països Baixos i Luxemburg.[1] El terme és un acrònim provinent de la unió de la primera síl·laba dels noms de cada país: Belgique/België/Belgien, Nederland i Luxembourg/Luxemburg (si bé en luxemburguès el país s'anomena Lëtzebuerg).
Fou inicialment concebuda com una unió econòmica i duanera: lliure circulació de béns al seu interior i taxes uniformes a aplicar a productes provinents de l'exterior. Actualment, però, el terme s'empra més enllà d'aquests àmbits.
Històricament té un precedent en l'antic Regne dels Països Baixos posterior a la derrota de Napoleó, del qual s'independitzaren Bèlgica el 1830 i Luxemburg el 1890. Es començà a gestar a la dècada dels 30, si bé no fou fins al final de la Segona Guerra Mundial que els governs a l'exili dels tres països negociaren i acordaren els tractats monetari (Londres, octubre del 1943) i duaner (Londres, setembre del 1944) que en suposarien la creació. La Convenció del Benelux fou signada a La Haia el març del 1947 i entrà en vigor l'1 de gener del 1948 per a cinquanta anys.
El 2004 els aliats van pactar un nou tractat referent a efectes policials i fronterers, pensat com un pas més enllà de l'Acord de Schengen. Dona competències policials fora del territori nacional als sengles cossos policials, per exemple en cas de persecucions transfronteres o gran catàstrofes.[2] Aquest pacte que ja preveia una col·laboració intensa va ser actualitzat el 2017.[3] El 27 de juny 2008, es va signar un nou tractat, de durada indefinida. La missió es va actualitzar i unes comissions obsoletes es van abolir. Des del nou tractat en vigor des del 2010, també és una unió de justícia, afers interiors i el desenvolupament sostenible.[4]
Tot i que al primer acord del 1943 ja es va pactar sobre la taxa de canvi per facilitar i estabilitzar l'economia, va caldre esperar fins a la introducció de l'euro el 2002 mai per tenir una veritable una unió monetària. Les vàlues del franc belga i el franc luxemburguès estaven lligades a una taxa de 1 BEF = 1 LUF.
Ocasionalment el terme Belux és emprat per referir-se només als estats de Bèlgica i Luxemburg.