(it) Brenta ![]() | |||||
Tipus | Riu ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
Inici | |||||
Continent | Europa ![]() | ||||
País de la conca | Itàlia ![]() | ||||
Cota inicial | neix a uns 500 m | ||||
Entitat territorial administrativa | Trentino (Itàlia) ![]() | ||||
Localització | Llacs de Levico i de Caldonazzo | ||||
Final | |||||
Localització | mar Adriàtica | ||||
| |||||
Afluent | Bacchiglione, Cismon (en) ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||
Dades i xifres | |||||
Mida | 174 (![]() | ||||
Travessa | Itàlia | ||||
Superfície de conca hidrogràfica | 1.600 km² ![]() | ||||
Mesures i indicadors | |||||
Cabal | 78 m³/s ![]() | ||||
El Brenta és un riu del nord d'Itàlia al Vèneto. Té 174 km de longitud i una conca de 2304 km². Néix a uns 450 m d'altitud, quan s'uneixen els dos emissaris dels llacs situats vora les ciutats de Levico i Caldonazzo. Desemboca a la mar Adriàtica.[1]
El seu nom antic era grec antic: Μεδόακος, llatí: Medoacus o Meduacus. William Smith diu que era un riu del nord d'Itàlia, que creua les extenses llacunes que voregen la costa de l'Adriàtic, als voltants de l'actual Venècia. Segons Plini el Vell[2] hi havia dos rius amb el mateix nom, però cap altre autor en parla, i Titus Livi, que havia nascut en aquell territori només fa menció del Meduacus amnis ('riu Meduacus') sense afegir cap epítet.[3] Neix a les muntanyes de la Val Sugana i que flueix prop de Pàdua (Patavium). A poca distància d'aquesta ciutat rep les aigües del Bacchiglione, que podria ser l'altra branca del Medoacus que menciona Plini. Estrabó parla d'un port del mateix nom a la seva desembocadura, que seria el port de Patavium.
Titus Livi diu també que Cleònim d'Esparta l'any 301 aC va remuntar el riu Medoacus amb embarcacions molt lleugeres i va saquejar el territori dels pataus (els habitants de Pàdua a l'antiguitat), que van rebutjar tots els atacs i van destruir gran part de la seva flota.[4]