Bryozoa ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Període | |
Des de l'Ordovicià
| |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Bryozoa ![]() Ehrenberg, 1831 |
Nomenclatura | |
Sinònims | Ectoprocta (Nitsche, 1869)
|
Classes | |
Els briozous (Briozoa) o ectoproctes són un embrancament d'animals invertebrats aquàtics petits, caracteritzats per la presència d'un lofòfor i tentacles ciliats que serveixen per capturar aliment.[1]
Normalment mesuren uns 0,5 mm de longitud. S'han descrit unes 5,869 espècies.[2] La majoria d'espècies marines viuen en aigües tropicals, però unes poques habiten a fosses marines, i altres habiten en aigües polars. Una classe viu únicament en una varietat d'entorn d'aigua dolça, i uns pocs membres d'una classe majoritàriament marina prefereixen les aigües salobres. Exceptuant un gènere, els briozous formen grans colònies de membres microscòpics. Es depositen a les costes quan hi ha vents forts o activitat en un llac. També se'ls coneix com a "animal molsa", ja que moltes vegades el seu aspecte recorda una coberta subaquàtica de molsa.
Com els braquiòpodes, es caracteritzen per presentar un lofòfor evaginable, tret que situa als braquiòpodes i als briozous dins del clade Lophotrochozoa; la seva funció és principalment l'alimentació.[3] Es tracta d'una corona de tentacles que generen corrents d'aigua cap a la boca de l'individu; al seu torn, aquests tentacles secreten una substància enganxosa que afavoreix la captura del plàncton, principal dieta dels briozous, i el dirigeixen cap a la boca.
El zoeci, o coberta protectora, pot ser quitinós[4] o calcari, de forma cilíndrica i amb una obertura per a la sortida del polípide.[5] Aquesta obertura pot presentar opercle o no.
En molts grups pot haver zooides especialitzats, donant un tret més avançat al grup. Els zooides especialitzats en la defensa de la colònia se'ls coneix com a "avicularis".[5] Els encarregats de la neteja, "vibracularis", i els que s'ocupen exclusivament de la reproducció, "gonanfis".