![]() | |
Tipus | malaltia bacteriana comensal, infecció per Chlamydiaceae i malaltia ![]() |
---|---|
Especialitat | infectologia ![]() |
Clínica-tractament | |
Medicació eritromicina, ofloxacina, sparfloxacin (en) ![]() ![]() ![]() ![]() | |
Càrrega | 1.429.972 ![]() |
Patogènesi | |
Causat per | Chlamydia trachomatis D/UW-3/CX (en) ![]() ![]() |
Classificació | |
CIM-11 | 1A81 ![]() |
CIM-10 | A55-A56.8, A70-A74.9 |
CIM-9 | 099.41, 483.1 |
Recursos externs | |
DiseasesDB | 2384 ![]() |
MedlinePlus | 001345 ![]() |
eMedicine | 214823 ![]() |
MeSH | D002690 ![]() |
UMLS CUI | C0008149 ![]() |
DOID | DOID:11263 ![]() |
Tot i que el mot clamidiosi sol referir-se a la infecció de transmissió sexual (ITS) que afecta els genitals humans per clamídies, en medicina humana o animal aquest mot comprèn qualsevol infecció causada per qualsevol tipus de bacteris del genus Chlamydia, cosa que inclou malalties molt diferents, com ara la psitacosi i l'ornitosi.
La clamidiosi, com a ITS, és causada per la Chlamydia trachomatis[1] i pot atacar els genitals masculins i femenins, l'anus i la boca. Els símptomes de les dones poden incloure secreció vaginal o cremor amb la micció.[2] Els símptomes en homes poden incloure secreció del penis, cremor amb la micció o dolor i inflor d'un o tots dos testicles. La infecció es pot estendre al tracte genital superior de les dones, causant malaltia inflamatòria pelviana, que pot provocar una futura infertilitat o embaràs ectòpic.[3]
La clamídia es pot curar amb antibiòtics, normalment utilitzant azitromicina o doxiciclina.[3] Es recomana eritromicina o azitromicina en nadons i durant l'embaràs.[3] Les parelles sexuals també s'han de tractar i s'ha d'avisar a les persones infectades que no mantinguin relacions sexuals durant set dies i fins que no tinguin símptomes.[3] S'ha d'investigar la gonorrea, la sífilis i el VIH en les persones que han estat infectades.[3] Després del tractament, s'han de tornar a fer anàlisis al cap de tres mesos.[3]
La clamídia és una de les infeccions de transmissió sexual més freqüents i afecta al voltant del 4,2% de les dones i el 2,7% dels homes a tot el món.[4][5] El 2015, es van produir uns 61 milions de nous casos a tot el món.[6] Les infeccions són més freqüents entre les persones d'entre 15 i 25 anys i són més freqüents en dones que en homes.[3][1] El 2015 les infeccions van provocar unes 200 morts.[7]