![]() ![]() | |
Nom original | (fr) Daniel-François-Esprit Auber ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 29 gener 1782 ![]() Caen (França) ![]() |
Mort | 12 maig 1871 ![]() 9è districte de París (França) ![]() |
Sepultura | cementiri de Père-Lachaise, 4 ![]() |
Director Conservatoire de Paris | |
1842 – 1871 ← Luigi Cherubini – Francesc Salvador Daniel → ![]() | |
Activitat | |
Lloc de treball | França ![]() |
Ocupació | compositor, pedagog, coreògraf, musicòleg ![]() |
Ocupador | Conservatoire de Paris ![]() |
Membre de | |
Gènere | Grand opéra, opéra-comique, òpera i música clàssica ![]() |
Professors | Jean-Blaise Martin i Ignaz Ladurner ![]() |
Alumnes | Hervé ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Família | |
Cònjuge | cap valor ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Daniel-François Esprit Auber (Caen, Normandia, 29 de gener de 1782 – París, 12 de maig de 1871) va ser un compositor francès, autor d'unes 70 obres per a l'escena, òperes, ballets i música religiosa.
Nascut en una família artística, Auber va ser inicialment un compositor amateur abans de dedicar-se a escriure òperes professionalment quan la fortuna de la família va fallar l'any 1820. Aviat va establir una col·laboració professional amb el llibretista. Eugène Scribe que va durar 41 anys i va produir 39 òperes, la majoria d'elles èxits comercials i de crítica. Està associat principalment a l'òpera-còmica i va compondre 35 obres d'aquest gènere. És considerat un dels renovadors de l'òpera còmica francesa, però també va destacar en el camp de l'òpera seriosa fins al punt que se li deu, junt amb Rossini i Meyerbeer, la creació del nou tipus de grand opéra que dominaria París a partir de la dècada de 1830[1] Amb Scribe va escriure la primera grand opéra francesa, La Muette de Portici (La dona muda de Portici) el 1828, que va obrir el camí a les obres a gran escala de Giacomo Meyerbeer.
Auber va ocupar dos importants càrrecs musicals oficials. De 1842 a 1871 va ser director de la principal acadèmia de música de França, el Conservatori de París, que va ampliar i modernitzar. Des de 1852 fins a la caiguda del Segon Imperi el 1870 va ser director de la capella imperial del Louvre, per a la qual va escriure un nombre important d'obres litúrgiques i altres músiques religioses.
Devot de París, Auber es va negar a abandonar la ciutat quan la Guerra Franco-Prussiana va provocar el setge de París i el posterior ascens de la Comuna de París. Va morir a casa seva de París, als 89 anys, poc abans que el govern francès recuperés el control de la capital.