![]() ![]() | |
Dades | |
---|---|
Tipus | dinastia xinesa estat xinès històric ![]() |
Història | |
Reemplaça | Cinc dinasties i Deu regnes ![]() |
Creació | 960 |
Data de dissolució o abolició | 1279 ![]() |
Reemplaçat per | Yuan ![]() |
Governança corporativa | |
Format per | |
Part de | Song Liao Jin Xia Xina de l'Imperi Mitjà ![]() |
ANTIGA | |||||||
3 Augustos i 5 Emperadors | |||||||
Dinastia Xia 2100–1600 aC | |||||||
Dinastia Shang 1600–1046 aC | |||||||
Dinastia Zhou 1045–256 aC | |||||||
Zhou Occidental | |||||||
Zhou Oriental | |||||||
Primaveres i Tardors | |||||||
Regnes Combatents | |||||||
IMPERIAL | |||||||
Dinastia Qin 221 aEC–206 aEC | |||||||
Dinastia Han 206 aEC–220 EC | |||||||
Han Occidental | |||||||
Dinastia Xin | |||||||
Han Oriental | |||||||
Tres Regnes 220–280 | |||||||
Wei, Shu i Wu | |||||||
Dinastia Jin 265–420 | |||||||
Jin Occidental | 16 Regnes 304–439 | ||||||
Jin Oriental | |||||||
D. Meridionals i Septentrionals 420–589 | |||||||
Dinastia Sui 581–618 | |||||||
Dinastia Tang 618–907 | |||||||
( Segon Zhou 690–705 ) | |||||||
5 Dinasties & 10 Regnes 907–960 |
Dinastia Liao 907–1125 | ||||||
Dinastia Song 960–1279 |
|||||||
Song del Nord | Xia Occ. | ||||||
Song del Sud | Jin | ||||||
Dinastia Yuan 1271–1368 | |||||||
Dinastia Ming 1368–1644 | |||||||
Dinastia Qing 1644–1911 | |||||||
MODERNA | |||||||
República de la Xina 1912–1949 | |||||||
República Popular de la Xina Des del 1949 |
República de la Xina (Taiwan) Des del 1945 | ||||||
La dinastia Song (en xinès tradicional i simplificat: 宋朝; en pinyin: Sòng Cháo) fou una dinastia que dominà el poder a la Xina entre 960 i 1279. Aquesta dinastia fou fundada per Zho Kuangyin i durant el seu regnat el país va experimentar una etapa de bonança econòmica, comercial i cultural. Va ser aquest interès per la cultura, i un desencís per les qüestions militars el que va permetre als mongols ocupar el país el 1279, la qual cosa portà a l'extermini d'aquesta dinastia.
Va ser el primer govern de la història mundial que va utilitzar paper moneda i el primer govern xinès a establir una armada permanent. Aquesta dinastia també va veure el primer ús conegut de la pólvora, i també el primer discerniment del nord veritable utilitzant la brúixola. La dinastia Song del Sud va reforçar considerablement la força naval, amb l'objectiu de defensar les seves aigües i fronteres i dur a terme missions marítimes a l'estranger.
El període de 319 anys que va dura la dinastia Song es divideix en dues etapes diferents: la dels Song del Nord (北宋, 960-1127) i la dels Song del Sud (南宋, 1127-1279). Durant la primera, la capital Song va ser a la ciutat del nord Bianjing (actualment Kaifeng) i la dinastia controlava la major part de l'interior de la Xina. La segona fa referència al període que va seguir a la pèrdua del nord de la Xina, que la dinastia Jin dels jurtxets va prendre als Song durant les guerres entre els Jin i els Song. En aquest període, la cort Song es va retirar al sud del riu Iang-Tsé i va establir la seva capital a Lin'an (actualment Hangzhou). Tot i que la dinastia havia perdut el tradicional bressol de la civilització xinesa en la conca del riu Groc, l'economia no va caure en la bancarrota, atès que l'Imperi Song del Sud controlava el seixanta per cent de la població de la Xina i la majoria de les terres agrícoles més productives.[1]
Per tal de repel·lir els Jin, i posteriorment els mongols, els Song van desenvolupar una nova i revolucionària tecnologia militar, propulsada per l'ús de la pólvora.
L'any 1234, els territoris de la dinastia Jin van ser conquerits pels mongols, que es van apoderar del nord de la Xina, i van mantenir precàries relacions amb els Song del Sud. Mongke, el quart Kagan de l'Imperi mongol, va morir durant el setge de Diaoyucheng (Chongqing) de disenteria el 1259.[2] El seu germà petit, Khublai Khan, va ser proclamat gran kan, tot i que el seu nomenament va ser reconegut únicament de manera parcial pels mongols de l'est. L'any 1271, Khublai Khan va ser proclamat emperador de la Xina.[3] Després de dues dècades de guerres esporàdiques, els exèrcits de Khublai Khan van vèncer els Song l'any 1279 després de derrotar-los a la batalla de Yamen i la Xina va ser novament unificada, ara sota la dinastia mongol Yuan (1271-1368).[4]