![]() | |
Tipus | pintura ![]() |
---|---|
Part de | Pintures Negres ![]() |
Creador | Francisco de Goya |
Creació | 1819- 1823 |
Mètode de fabricació | Oli sobre estuc traslladat a llenç |
Gènere | paisatge i animalística ![]() |
Moviment | pre-abstracció |
Mida | 131,5 (![]() ![]() |
Col·lecció | Museu del Prado, Madrid |
Catalogació | |
Número d'inventari | P000767 ![]() |
Catàleg |
El gos, també coneguda com a Gos semi-enfonsat és una de les Pintures Negres que van formar part de la decoració dels murs de la casa —anomenada la Quinta del Sordo— que Francisco de Goya va adquirir el 1819. L'obra ocupava un lloc a l'esquerra de la porta de la planta alta.[1]
L'obra, juntament amb la resta de les Pintures Negres va ser traslladada de l'estuc a llenç a partir de 1874 per Salvador Martínez Cubells per encàrrec del propietari de la finca, Émile d'Erlanger,[2] un banquer francès, d'origen alemany, que tenia intenció de vendre-les a l'Exposició Universal de París de 1878. No obstant això, les obres no van atreure compradors i ell mateix les va donar, el 1881, al Museu del Prado, on actualment s'exposen.
El quadre, molt auster, només presenta el cap d'un gos amagat o enfonsat sobre un pla inclinat d'ocre fosc i un espai vertical en ocre més clar, tot això exempt de qualsevol altra figura. La mirada del cap del gos es dirigeix cap amunt, i podria representar la solitud.