![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
Eleccions al Parlament del Regne Unit de 1992 | ||||
---|---|---|---|---|
646 escons al Parlament del Regne Unit | ||||
9 d'abril de 1992 | ||||
1a candidatura | 2a candidatura | 3a candidatura | ||
![]() |
![]() |
![]() | ||
Cap de llista | John Major | Neil Kinnock | Paddy Ashdown | |
Candidatura | Conservador | Laborista | Liberal Demòcrata | |
Escons aconseguits | 336 | 271 | 20 | |
Vots | 14.093.007 | 11.560.484 | 5.999.384 | |
Percentatge | 41,9% | 34,4% | 17,8% | |
![]() | ||||
Vots per circumscripcions | ||||
Primer Ministre del Regne Unit en funcions | ||||
‹ 1987 ![]() |
Les eleccions al Parlament del Regne Unit de 1992 es van celebrar l'1 de maig de 1992.
Malgrat la impopularitat del govern conservador i la pèrdua de vots del Partit Conservador, el Partit Laborista no va poder imposar-se a les eleccions, en contra del que pronosticaven les enquestes.[1]
El Partit Conservador que mantenia el poder des de 1979, i ara dirigit ara per John Major, va aconseguir la quarta victòria electoral i mantenir els conservadors a Downing Street durant 18 anys.
Els liberaldemòcrates estancats, continuaren com a tercera força.