Sciurus vulgaris ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Enregistrament | |
Dades | |
Període de gestació | 38 dies ![]() |
Font de | miniver (en) ![]() ![]() |
Longevitat màxima | 14,8 anys ![]() |
Nombre de cries | 6,5 ![]() |
Període | |
Plistocè inferior – recent[1]
| |
Estat de conservació | |
![]() | |
Risc mínim | |
UICN | 20025 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Mammalia |
Ordre | Rodentia |
Família | Sciuridae |
Tribu | Sciurini |
Gènere | Sciurus |
Espècie | Sciurus vulgaris ![]() Linnaeus, 1758 |
Distribució | |
L'esquirol,[2] esquirol comú,[3][4] esquirol vermell comú, esquirol vermell europeu o farda[5] (Sciurus vulgaris) és un rosegador de costums arborícoles que es troba a Europa i al nord d'Àsia. És un animal omnívor de petites dimensions, d'uns 38-45 cm de longitud incloent-hi la cua (20-30[6] cm del cos i 14-25[6] de la cua).
Els esquirols són uns autèntics acròbates. Per a un esquirol, les branques dels arbres són camins en l'aire. Les potes de l'esquirol són curtes però fortes. Amb les ungles corbes i punxegudes s'arrapa a l'escorça quan corre saltant d'un arbre a l'altre. La cua l'ajuda a mantenir l'equilibri quan camina per les branques. La bona vista li permet de calcular bé les distàncies quan salta.
Acostumen a viure en boscos caducifolis o de coníferes (entre els quals es troben els pins). A Catalunya, lloc de moltes pinedes, hi ha esquirols als quals els agrada menjar i rosegar les pinyes. A Gran Bretanya i Irlanda, la població d'esquirols ha baixat dràsticament durant els últims anys, en part a causa de la introducció de l'esquirol gris (Sciurus carolinensis) de Nord-amèrica.[7]