Aquest article tracta sobre fotografia sense càmera. Si cerqueu una de les imatges individuals que conformen un film, vegeu «fotograma (cinema)».
Fotograma en color de llimones i tiges de tomàquet. La textura del fons és el gra del paper engrandit.
Un fotograma és una imatge fotogràfica feta sense càmera i que s'ha obtingut posant objectes directament sobre una superfície d'un material fotosensible, com ara el paper fotogràfic, i exposant-lo a la llum. El resultat és la imatge d'una ombra negativa de tons variats, segons la transparència dels objectes emprats. Les zones del paper que no han rebut llum apareixen en blanc; les exposades a través d'objectes transparents o semitransparents apareixen en gris.[1] La tècnica per produir fotogrames s'acostuma a conèixer com fotografia sense càmera.
Probablement, la fotografia sense càmera artística està associada sobretot amb Man Ray i la seva exploració de rayogrames.[2] Altres artistes que han experimentat amb aquesta tècnica són László Moholy-Nagy, Christian Schad (que els anomenava "Schadographs"), Imogen Cunningham i fins i tot Pablo Picasso.[3] També s'han fet servir variacions de la tècnica amb propòsits científics i d'altres menes.
↑Segons Alexandra Matzner a Christian Schad 1895-1982 Retrospectief, publicat pel Gemeentemuseum Den Haag (2009), ISBN 978-3-87909-974-0, p. 216, Schad va ser el primer artista en emprar la tècnica del fotograma, desenvolupada per William Henry Fox Talbot. Els fotogrames els van aplicar Man Ray, Moholy-Nagy i Chargesheimer després que Christian Schad els introduís, segons l'autor. Tanmateix, això no ha estat corroborat per cap altra referència de Matzner. El catàleg holandès també el va publicar en alemany el Museu Leopold de Viena (2008).