![]() Retrat de Javier de Goya (1805), obra de Francisco de Goya. Museu de Saragossa. ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 2 desembre 1784 ![]() Madrid ![]() |
Mort | 12 març 1854 ![]() Madrid ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pintor, rendista ![]() |
Família | |
Cònjuge | Gumersinda Goicoechea y Galarza ![]() |
Fills | Mariano de Goya y Goicoechea ![]() |
Pares | Francisco de Goya y Lucientes ![]() ![]() |
Francisco Javier de Goya y Bayeu (Madrid, 2 de desembre de 1784 - Madrid, 12 de març de 1854) va ser un rendista i pintor espanyol, conegut per ser l'únic fill del pintor Francisco de Goya que va arribar a la maduresa. Va viure a l'ombra del seu pare i els seus ingressos van procedir de les rendes de l'herència i de la venda de les obres d'art paternes.
Va néixer a Madrid el 2 de desembre de 1784, fill de Francisco de Goya i de Josefa Bayeu, que estaven establerts a la capital, al carrer del Desengaño. Goya va ser batejat a la madrilenya església de Sant Genís.[1] Els seus pares van tenir molts fills, però tots ells van morir durant la infantesa, i Javier va ser l'únic va arribar a l'edat adulta.[2][3] A causa d'això, va estar molt protegit i des de ben aviat se li va procurar una posició econòmica independent que, tanmateix, van frustrar l'impuls de l'esforç personal i van acomodar-lo a viure del seu pare.[1] Amb tot, Francisco de Goya va esforçar-se en procurar-li una formació artística i va ensenyar-li ell mateix a pintor.[4] No obstant això, malgrat que en la seva joventut es va designar pintor diverses vegades, veient que no podria superar el seu pare, finalment va orientar-se a altres activitats, allunyades de la vida artística.[1][2] Amb tot, se li atribueixen diversos dibuixos de finals de segle xviii, que formen part de la col·lecció del Museu del Prado.[5]
El seu pare va procurar-li també un matrimoni avantatjós amb una noia de bona família,[4] el 1805 es va casar amb Gumersinda Goicoechea.[6] Un cop casat, es va instal·lar a una casa del carrer de Valverde, que més tard heretaria del seu pare.[1] Quan el 1812 va morir Josefa Bayeu, en el repartiment de béns va rebre les propietats immobiliàries i la col·lecció de quadres de la seva mare per cessió del pare.[4] Francisco Javier va dedicar-se a les inversions i a viure de renda gràcies al llegat econòmic i artístic del seu pare,[2] que es va anar venent amb els anys i que va permetre-li viure com a rendista.[4] Amb tot, va patir sovint estreteses econòmiques a causa del seu poc èxit en inversions borsàries i malgrat tenir molt poca despesa familiar, perquè només va tenir un fill, Mariano de Goya y Goicoechea. Amb el pas dels anys, la situació de prosperitat va anar en declivi i els seus negocis van resultar ineficaços. Aquesta situació es va mantenir fins a la seva mort, el 12 de març de 1854. Tant és així que el seu fill va contractar un administrador judicial per dilucidar l'herència del seu pare i va acceptar el testament a benefici d'inventari.[1]
Al llarg de la seva vida, el seu pare el va retratar diverses vegades. Amb motiu del seu matrimoni amb Goicoechea, entre 1805 i 1806, va fer-ne un retrat de cos sencer,[6] així com una miniatura[7] i un dibuix.[4] Anys més tard, el 1824, el va tornar a retratar en un dibuix.[2]