![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (en) Christopher Edwin Breaux ![]() 28 octubre 1987 ![]() Long Beach (Califòrnia) ![]() |
Altres noms | Elston Gunnn, Blind Boy Grunt, Elmer Johnson, Sergei Petrov, Jack Fate, Willow Scarlet, Robert Milkwood Thomas. |
Formació | John Ehret High School (en) ![]() Universitat de Nova Orleans ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Música, cant, interpretació d'instruments de teclat i fotografia ![]() |
Ocupació | Cantant, compositor, fotògraf, productor musical |
Activitat | 2005 – Actualitat |
Gènere | R&B, soul, neo soul, pop, hip-hop |
Veu | Baríton ![]() |
Instrument | Veu, teclat, guitarra |
Segell discogràfic | Odd Future Records, Def Jam Recordings, Island Def Jam Music Group |
Company professional | Pharrell Williams, Beyoncé, Kanye West, Jay-Z |
Premis
| |
Lloc web | Pàgina oficial Blog oficial |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Frank Ocean[1] (nascut com a Christopher Edwin Breaux; Nova Orleans, Louisiana, 28 d'octubre de 1987)[2] és un cantant i compositor de cançons,[3] raper,[4] fotògraf i productor musical estatunidenc, considerat per amplis mitjans musicals com un dels millors artistes de la Dècada del 2010.[2] Ocean es va embarcar en la seva carrera musical com a negre literari per a diversos artistes prominents, incloent John Legend, Justin Bieber i Brandy. El 2010, es va convertir en membre del col·lectiu de hip-hop alternatiu Odd Future. Ocean posteriorment va llançar el seu primer mixtape –una recopilació de cançons–, Nostàlgia, Ultra, que rebria el reconeixement unànime de la crítica. Els senzills "Novacane" i "Swim Good" van ser èxits en les llistes. El 2012, Ocean va acabar en segon lloc en l'enquesta de Sound of 2012, de la BBC.[5]
El seu àlbum debut, Channel Orange, va ser llançat al juliol de 2012, rebent crítiques molt positives per part de la crítica professional, i va ser promocionat per tres senzills: "Thinkin Bout You", "Pyramids" i "Sweet Life". En 2016, Ocean va publicar l'àlbum visual Endless i el seu segon àlbum d'estudi Blonde després de diversos anys de retards; va ser molt aclamat per la crítica i va ser número u a les llistes dels Estats Units i el Regne Unit.[6]