![]() ![]() | |
Nom original | (de) George Cantor ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | (de) George Ferdinand Ludwig Philipp Cantor ![]() 3 març 1845 ![]() Sant Petersburg (Imperi Rus) ![]() |
Mort | 6 gener 1918 ![]() Halle (Imperi Alemany) ![]() |
Causa de mort | infart de miocardi ![]() |
Residència | Reich alemany (1871–1918) Imperi Rus (1845–1856) ![]() |
Religió | Luteranisme ![]() |
Formació | Universitat Humboldt de Berlín Universitat de Halle ![]() |
Tesi acadèmica | De aequationibus secundi gradus indeterminatis (1867) |
Es coneix per | teoria de conjunts |
Activitat | |
Camp de treball | Teoria de conjunts, matemàtiques, lògica, lògica matemàtica, nombre cardinal, nombre ordinal, filosofia de les matemàtiques i theology and philosophy (en) ![]() ![]() |
Ocupació | matemàtic, filòsof, professor d'universitat ![]() |
Ocupador | Universitat de Halle ![]() |
Membre de | |
Professors | Karl Weierstrass ![]() |
Influències | |
Obra | |
Estudiant doctoral | Alfred Baruch ![]() |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Cònjuge | Vally Cantor ![]() |
Germans | Constantin Cantor Sophie Nobiling ![]() |
Premis
|
Georg Ferdinand Ludwig Philipp Cantor (Sant Petersburg, 3 de març de 1845 - Halle, 6 de gener de 1918) fou un matemàtic i filòsof alemany, fundador de la teoria de conjunts moderna. Cantor va establir la importància del concepte de funció bijectiva entre els conjunts, va definir els conceptes de conjunt infinit i de conjunt ben ordenat, i va demostrar que el conjunt dels nombres reals és "més gran" que el conjunt dels nombres naturals, tot i ser infinits ambdós. De fet, del Teorema de Cantor se segueix que per a tot infinit hi ha un infinit més gran, i que, per tant, hi ha una infinitat d'infinits. També va definir els conceptes de nombre cardinal i nombre ordinal així com la seva aritmètica. El treball de Cantor ha estat una contribució molt important dins el camp de les matemàtiques i és, a més a més, d'un gran interès filosòfic.
El treball de Cantor va trobar resistència per part d'alguns matemàtics contemporanis seus com Leopold Kronecker i Henri Poincaré, i després per Hermann Weyl i L.E.J. Brouwer. Ludwig Wittgenstein va plantejar també algunes objeccions filosòfiques. Cantor va patir freqüents atacs de depressió al llarg de tota la seva vida des del 1884, que possiblement eren manifestacions d'un trastorn bipolar.
Avui en dia, la gran majoria dels matemàtics que no són constructivistes ni finitistes accepten el treball de Cantor sobre els nombres transfinits i la seva aritmètica i reconeix el canvi de paradigma que Cantor va introduir en la matemàtica. En paraules de David Hilbert: "Ningú no ens podrà fer fora del paradís que Cantor ha creat."