![]() ![]() | |
Nom original | (fr) Georges Claude ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 24 setembre 1870 ![]() 11è districte de París (França) ![]() |
Mort | 23 maig 1960 ![]() Saint-Cloud (França) ![]() |
Formació | École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris ![]() |
Activitat | |
Ocupació | químic, inventor, físic, empresari ![]() |
Ocupador | Govern de Vichy Air Liquide ![]() |
Membre de | |
Participà en | |
2 setembre 1945 | Segona Guerra Mundial |
col·laboracionisme ![]() |
|
Obra | |
Obres destacables
| |
Localització dels arxius |
|
Altres | |
Condemnat per | traïció (1945) col·laboracionisme (1945) ![]() |
Cronologia | |
veredicte condemnatori ![]() | |
Premis |
George Claude (francès: Georges Claude) (11è districte de París, 24 de setembre de 1870 - Saint-Cloud, 23 de maig de 1960) va ser un enginyer i inventor francès. Destaca pels seus primers treballs sobre la liqüefacció industrial de l'aire, per la invenció i comercialització de la il·luminació de neó i per un gran experiment sobre la generació d'energia mitjançant el bombeig d'aigua de mar freda des de les profunditats.[1] Alguns l'han considerat "l'Edison de França".[2][3] Claude va ser un actiu col·laborador dels ocupants alemanys de França durant la Segona Guerra Mundial, per la qual va ser empresonat el 1945 i desposseït dels seus honors.[1][2][4]