گیلکی Giləki | |
---|---|
Tipus | llengua i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 3,3 milions |
Parlants nadius | 2.550.000 ![]() ![]() |
Autòcton de | Costa sud-oest de la mar Càspia |
Estat | ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües indoeuropees llengües indoiranianes llengües iràniques llengües iràniques occidentals llengües iràniques nord-occidentals llengües càspies ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | escriptura àrab ![]() |
Codis | |
ISO 639-2 | cap valor ![]() |
ISO 639-3 | glk |
Glottolog | gila1241 ![]() |
Ethnologue | glk ![]() |
IETF | glk ![]() |
El gilaki és una de les llengües iràniques del grup nord-occidental. És la llengua dels gilakis o gilanis, habitants de la província de Gilan, parlada per més de tres milions de persones, bàsicament a l'Iran. És un idioma amenaçat per manca de reconeixement institucional. Té dues varietats principals, el Galeshi i el Rashti,[1] i té moltes similituds amb el mazanderani.[2]
La seva gramàtica és similar a la del persa, llengua de què té una forta influència per motius de contacte polític i que és la segona llengua de la majoria dels parlants de gilaki. Els verbs simples es formen a partir de dues arrels o temes, una de present i una de perfet, mentre que els compostos es formen mitjançant afixos. El gilaki declina els noms en cas nominatiu, acusatiu i genitiu.