Conflicte araboisraelià | |||
---|---|---|---|
![]() Tropes egípcies travessant el Canal de Suez el 7 d'octubre | |||
Tipus | guerra ![]() | ||
Epònim | Yom Kippur ![]() | ||
Data | 6 – 25 d'octubre de 1973 | ||
Lloc | canal de Suez ![]() | ||
Casus belli | Retenció israeliana del territori capturat a Egipte i Síria durant la Guerra dels Sis Dies
| ||
Bàndols | |||
| |||
Comandants | |||
| |||
Comandants | |||
| |||
Forces | |||
| |||
Baixes | |||
| |||
Cronologia | |||
No tots van participar en operacions de combat |
La Guerra del Yom Kippur, Guerra del Ramadà o Guerra d'Octubre, també coneguda com la Guerra Araboisraeliana de 1973 o la Quarta Guerra Araboisraeliana, fou una guerra començada el 6 d'octubre de 1973 per Egipte i Síria per tal d'intentar recuperar els territoris perduts (el Sinaí i els Alts del Golan respectivament) en mans d'Israel el 1967 en la Guerra dels Sis Dies.
Els àrabs agafaren els israelians per sorpresa, en la festivitat del Yom Kippur, festivitat que té lloc deu dies després del començament del nou any jueu, i la festa més important en el judaisme, que coincidí amb el mes musulmà del Ramadà. L'exèrcit israelià estava parcialment desmobilitzat amb motiu de la festivitat, i això ajudà egipcis i sirians a una ràpida penetració dins els territoris; així i tot, els soldats israelians pogueren anar al front amb gran rapidesa atesa la nul·la circulació civil per carreteres i autopistes.
Després d'intensíssims combats en què tots els exèrcits foren abastits per les dues superpotències del moment, (els Estats Units enviaven armament cap a Israel a un ritme de 900 tones diàries, mentre que la Unió Soviètica inicià el dia 13 un pont aeri per a subministrar material a egipcis i sirians), a poc a poc l'exèrcit israelià anà recuperant terreny, i travessà el Canal de Suez pel sud, amenaçant d'arribar a la capital egípcia. Pel que fa als alts del Golan, l'exèrcit israelià, després d'un combat de forces helitransportades, prengué per assalt el cim de la muntanya Hermon, punt avançat de la defensa síria. La guerra va estar a punt de portar al conflicte les dues superpotències nuclears.[29]
Mentrestant, Washington i Moscou, es reuniren per a redactar un pla de pau que permetés la fi de les hostilitats. Després d'intenses negociacions, i veient els països àrabs que no podrien guanyar, es declararà l'alto el foc el dia 24 d'octubre. Al final de les hostilitats, les tropes israelites eren a només 40 km de Damasc i a 101 km del Caire.
La guerra va tenir implicacions molt fondes: el món àrab, humiliat per la desfeta de l'aliança entre Egipte, Síria i Jordània en la Guerra dels Sis Dies, se sentí psicològicament reivindicat pels primers èxits del conflicte. A Israel, malgrat els impressionants èxits operatius i tàctics en el camp de batalla, la guerra havia posat punt final al sentiment d'invencibilitat i complaença. La guerra també desafià moltes assumpcions americanes: els Estats Units començaren nous esforços de mediació i de pau. Aquests canvis prepararen el camí per al posterior procés de pau. Els Acords de Camp David van fer que el Sinai tornés a Egipte i que es normalitzessin les relacions, i Egipte fou el primer país àrab que reconegué pacíficament l'estat d'Israel. Egipte va anar deixant progressivament de pertànyer a l'esfera d'influència soviètica.
Error de citació: Existeixen etiquetes <ref>
pel grup «Nota» però no s'ha trobat l'etiqueta <references group="Nota"/>
corresponent.
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Shazly p.244
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Jordan1973
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Rabinovich, 314
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades autogenerated6
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Rabinovich, 496
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades White House Military Briefing
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades autogenerated87
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Rabinovich, 496-7
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Garwych p 244
<ref>
no vàlida;
no s'ha proporcionat text per les refs nomenades Herzog, 260