![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 14 juliol 1926 ![]() Irvine (Kentucky) ![]() |
Mort | 15 setembre 2017 ![]() Cedars-Sinai Medical Center (Califòrnia) ![]() |
Causa de mort | insuficiència respiratòria ![]() |
Sepultura | Blue Grass Memorial Gardens and Mausoleum ![]() |
Formació | Universitat de Kentucky Pasadena Playhouse Lafayette High School ![]() |
Activitat | |
Ocupació | actor de cinema, músic, actor de gènere, cantant, actor de televisió, actor ![]() |
Activitat | 1954 ![]() ![]() |
Carrera militar | |
Branca militar | Marina dels Estats Units d'Amèrica ![]() |
Conflicte | Segona Guerra Mundial ![]() |
Instrument | Veu ![]() |
Lloc web | harrydeanstanton.org ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Harry Dean Stanton (14 de juliol de 1926 - 15 de setembre de 2017[1]) fou un actor estatunidenc de característica expressió seca i continguda.
Stanton va néixer a West Irvine, Kentucky. Després d'allistar-se en la Segona Guerra Mundial, va tornar a la Universitat de Kentucky per estudiar periodisme; allà va començar a fer teatre participant en l'obra Pygmalion. Poc després, es traslladaria a Califòrnia per a estudiar en la prestigiosa Pasadena Playhouse i en teatre infantil.
El seu debut en el món del cinema va ser en la pel·lícula Tomahawk Trail (1957) i, a partir d'aquí, entre els anys 50 i 60, va començar a aparèixer regularment en pel·lícules bèl·liques i westerns. De fet, aquesta gran experiència en la guerra i en el cinema fa que els papers de Stanton en pel·lícules de renom com La llegenda de l'indomable (1967), Els herois de Kelly (1970), Dillinger (1973) o Alien, el vuitè passatger (1979) resultin molt versemblants. Aquestes caracteritzacions van cridar l'atenció a Wim Wenders, que va comptar amb l'actor per al paper protagonista de Travis en el film Paris, Texas (1984),[2] guanyadora de la Palma d'Or en el Festival de Cinema de Canes.
Amb més de 100 pel·lícules i 50 treballs per a televisió, Stanton va seguit treballant fins a la seva mort i les seves recents intervencions es poden recordar en Por i fàstic a Las Vegas (1998) o La milla verda (1999). A més, Stanton tenia una banda anomenada The Harry Dean Stanton Band en la qual tocava la guitarra. Regularment tocava temes de jazz, pop, i tex-mex en la zona de Los Angeles i en el bar de Hollywood 'Jack's Sugar Shack'.
L'actor va treballar molt sovint amb directors com Sam Peckinpah, John Milius, David Lynch i Monte Hellman.