डोगरी ![]() | |
---|---|
Tipus | llengua natural i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants nadius | 2.000.000 ![]() ![]() |
Autòcton de | Himachal Pradesh, Jammu i Caixmir i Panjab ![]() |
Estat | Índia i Pakistan ![]() |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües indoeuropees llengües indoiranianes llengües indoàries llengües indoàries septentrionals Dogri-Kangri-Bhateali (en) ![]() ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | Dogri Devanagari orthography (en) ![]() ![]() |
Codis | |
ISO 639-3 | dgo ![]() |
Glottolog | dogr1250 ![]() |
Ethnologue | dgo ![]() |
IETF | dgo ![]() |
L'idioma dogri és una llengua indoària del grup Pahari occidental,[1] parlada principalment a la regió de Jammu, Índia, amb grups més petits de parlants a les regions adjacents de l'Himachal Pradesh occidental, al nord del Panjab,[2] i el nord-est del Panjab pakistanès.[3] Inusualment per a una llengua indoeuropea, el dogri és tonal,[4] un tret que comparteix amb altres llengües pahari occidentals i el panjabi. Té diverses varietats, totes amb una similitud lèxica superior al 80%.[5]
El dogri és parlat per 2,6 milions de persones a l'Índia (segons el cens de 2011). També és una de les cinc llengües oficials del territori de la unió de Jammu i Caixmir.