![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (fr) Jacques François Antoine Marie Ibert ![]() 15 agost 1890 ![]() París ![]() |
Mort | 5 febrer 1962 ![]() París ![]() |
Sepultura | cementiri de Passy ![]() |
Director Acadèmia de França a Roma | |
1944 – 1960 – Balthus → | |
1r Director Acadèmia de França a Roma | |
1937, 1940 – ← Paul Landowski ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Conservatoire de Paris ![]() |
Activitat | |
Ocupació | director d'orquestra, musicòleg, compositor, compositor de bandes sonores ![]() |
Ocupador | Réunion des théâtres lyriques nationaux (fr) ![]() ![]() |
Membre de | Académie des Beaux-Arts de l'Institut de France (1956–1962) ![]() |
Gènere | Òpera ![]() |
Moviment | Música clàssica ![]() |
Professors | Nadia Boulanger, Émile Pessard, André Gedalge i Paul Vidal ![]() |
Carrera militar | |
Conflicte | Primera Guerra Mundial ![]() |
Obra | |
Obres destacables | |
Premis | |
Lloc web | jacquesibert.fr ![]() |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Jacques François Antoine Marie Ibert (París, 15 d'agost de 1890 - ídem, 5 de febrer de 1962) va ser un compositor francès de música clàssica.
Després d'haver estudiat música des de petit, va estudiar al Conservatori de París i va guanyar el seu primer premi, el Prix de Rome en el seu primer intent, malgrat els estudis interromputs pel seu servei durant la Primera Guerra Mundial.
Ibert va seguir una exitosa carrera de composició, escrivint (de vegades en col·laboració amb altres compositors) set òperes, cinc ballets, música incidental per a obres de teatre i pel·lícules, obres per a piano sol, obres corals i música de cambra. Probablement és més recordat per les seves obres orquestrals com Divertissement (1930) i Escales (1922).
Com a compositor, Ibert no es va vincular a cap dels gèneres musicals predominants de la seva època, i ha estat descrit com un eclèctic. Això es veu fins i tot a les seves peces més conegudes: Divertissement per a petita orquestra és alegre, fins i tot frívol, i Escales (1922) és una obra romàntica per a gran orquestra.
Paral·lelament al seu treball creatiu, Ibert va ser el director de l'Acadèmia de França a la Villa Medici de Roma. Durant la Segona Guerra Mundial va ser proscrit pel govern pronazi a París, i durant un temps es va exiliar a Suïssa. Restaurat a la seva antiga eminència en la vida musical francesa després de la guerra, el seu darrer nomenament musical va ser al capdavant de l'Òpera de París i de l'Opéra-Comique.