![]() (1946) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | (de) Karl Theodor Jaspers ![]() 23 febrer 1883 ![]() Oldenburg (Imperi Alemany) ![]() |
Mort | 26 febrer 1969 ![]() Basilea (Suïssa) ![]() |
Sepultura | cementiri de Hörnli ![]() |
Formació | Universitat de Heidelberg ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Filosofia ![]() |
Lloc de treball | Heidelberg ![]() |
Ocupació | filòsof, professor d'universitat, escriptor, teòleg, psiquiatre, metge, psicòleg ![]() |
Ocupador | Universitat de Heidelberg ![]() |
Membre de | |
Professors | Franz Nissl ![]() |
Alumnes | Hannah Arendt i Hermine Speier ![]() |
Obra | |
Obres destacables | |
Estudiant doctoral | Jacob Marschak ![]() |
Localització dels arxius |
|
Família | |
Cònjuge | Gertrud Jaspers ![]() |
Germans | Erna Margarete Dugend ![]() |
Premis | |
![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Karl Theodor Jaspers (Oldenburg, 23 de febrer de 1883 – Basilea, 26 de febrer del 1969) fou un psiquiatre i filòsof alemany, especialment reconegut per la seva influència sobre la psiquiatria i la filosofia moderna.[1][2]
El 1909 es va graduar a la facultat de medicina de la universitat de Heidelberg, on quan hi treballava es va preocupar per la poca informació que hi havia en el món mèdic sobre les malalties mentals. Jaspers va dedicar molts anys de la seva vida en descobrir l'origen de les malalties mentals, encara que va abandonar l'activitat clínica i va especialitzar-se en psicologia.
Als 40 anys, va interessar-se per la filosofia i va esdevenir un famós filòsof. Jaspers va aplicar perspectives de la psicologia per desenvolupar la seva filosofia, que buscava el significat del ser i de l'existència. Va ser influït durant aquell període per l'obra de filòsofs existencialistes com ara Nietzsche i Kierkegaard. També va defensar les llibertats individuals i d'expressió durant tota la seva obra filosòfica. L'herència de Jaspers té dues vessants: l'hermenèutica fenomenològica, de la qual va deixar un notable llegat, i la seva obra filosòfica existencialista, que es resumiria en la llibertat individual i en la definició d'existència que va donar el filòsof:
« | L'experiència indefinible de llibertat i possibilitat; una experiència que constitueix l'autèntic ser dels individus que són conscients de les situacions límits en controlar el patiment, els conflictes, la culpa, l'atzar i la mort. | » |
Conegut també és el seu anàlisi sobre la culpabilitat i actuació del poble alemany durant la Segona Guerra Mundial, tema fonamental del seu llibre La qüestió de la culpabilitat alemanya (1946). Va rebre el Premi Erasmus per la seva contribució a la construcció d'Europa i el Premi de la Pau del Comerç Llibreter Alemany.