Tipus | Tel, jaciment arqueològic i ciutat ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Localització | ||||
Entitat territorial administrativa | Governació de Babil (Iraq) ![]() | |||
| ||||
Kutha (també apareix com Cithah, Cutha, Kuthah, Qutha i Quthah; en sumeri Gudua, moderna Tell Ibrahim a la governació de Babil) fou una ciutat estat de Mesopotàmia, a l'est d'Accad que apareix sotmesa a Sargon I, i que es va revoltar contra Naramsin el 2260 aC. La llegenda del rei de Cutha, una inscripció fragmentària accàdia del gènere anomenat naru escrita com si fos la transcripció d'una estela reial, és de fet part de la Lleganda de Naramsin i no s'ha de considerar història. Es va trobar a la llibreria cuneïforme de Sultantepe al nord d'Haran. Sumu-la-El o Sumulael (vers 1880-1844 aC) rei de la primera dinastia de Babilònia, va restaurar les muralles de Kutha. Hammurabi (vers 1793-1750 aC) va derrotar a Kutha en el 39è any del seu regnat.
A les inscripcions assíries Kutha apareix a l'obelisc de Salmanassar III, línia 82, en relació amb Babilònia. Xulgi,[1] rei de la tercera dinastia d'Ur, va construir el temple de Nergal a la ciutat, que va quedar en ruïnes i fou més tard reconstruït per Nabucodonosor II (vers 605-562 aC) i va posar les estàtues del deu en seguretat a l'interior.
Segons el Tanakh, fou una de les cinc ciutats mesopotàmiques de les que Sargon II d'Assíria (722-705 aC) va treure pobladors per cobrir el lloc dels israelians expulsats de Samària (2 Reis 17:24-30) i relata que aquestos nous pobladors foren atacats per lleons cosa que s'interpretà com que la seva tasca no era acceptable per la deïtat local, i es va demanar a Sargon II l'enviament d'algú que els pogués ensenyar. Així es va produir una barreja de pobles i religions, i els habitants de Samaria foren anomenats cuthim (cuteus) en hebreu i samaritans pels grecs.[2] Kutha fou també la capital de la deïtat de l'inframon sumeri, Irkalla.[3] Flavi Josep diu que Kutha era el nom d'un riu i un districte i Neubauer[4] l'identifica com una comarca propera al Kurdistan.