La lisi cel·lular és el trencament de la membrana cel·lular.[1] Totes les cèl·lules tenen una membrana feta de fosfolípids que separen el contingut cel·lular de l'ambient extracel·lular. Els fosfolípids són amfipàtics si tenen embegudes les proteïnes de membrana. La naturalesa dels lípids i les proteïnes varia depenent del tipus de cèl·lula.[2]
A la cèl·lula animal la membrana és l'única barrera, però en una planta o en els bacteris la membrana està envoltada per una paret cel·lular rígida. La paret cel·lular bacteriana està composta per pèptidoglucans. Aquests tipus de barrera extracel·lular confereixen forma i rigidesa a les cèl·lules. La tècnica escollida per a la ruptura cel·lular ha de considerar l'origen del teixit per avaluar la seva facilitat o dificultat de destrucció. A més el mètode ha de ser compatible amb la quantitat de material que serà processat i les aplicacions d'aquest.