鄂伦春 Èlúntxūn | |
---|---|
Altres noms | Orotxon, oluntxun, eluntxun |
Tipus | llengua i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 1.200 |
Parlants nadius | 1.200 ![]() ![]() |
Oficial a | Enlloc |
Autòcton de | Mongòlia Interior i Heilongjiang |
Estat | República Popular de la Xina |
Classificació lingüística | |
llengües manxú-tungús llengües tungúsiques septentrionals llengües tungúsiques nord-occidentals ![]() | |
Codis | |
ISO 639-2 | orh |
ISO 639-3 | orh ![]() |
SIL | orh |
Glottolog | oroq1238 ![]() |
Linguasphere | 44-CAA-bd ![]() |
Ethnologue | orh ![]() |
IETF | orh ![]() |
Endangered languages | 1187 ![]() |
L'oroqen, també conegut com a orotxon, oluntxun o, en xinès, eluntxun, és una llengua del grup septentrional de la família manxú-tungús parlada al nord-est de la Xina, concretament a les províncies de Mongòlia Interior i Heilongjiang.
Actualment s'estima que té al voltant de 1.200 parlants vius, la major part dels quals gent gran. Tot i així, és una llengua amenaçada perquè s'ha trencat la transmissió lingüística intergeneracional, és a dir, que els pares no la parlen als fills.