![]() | |
Malaltia objecte | trastorn d'ansietat generalitzada, susceptibilitat d’artrosi, migranya, fibromiàlgia, síndrome de les cames inquietes, herpes zòster, artritis, trastorn neurològic, síndrome de dolor regional complex, neuràlgia del trigemin, epilèpsia, nefropatia diabètica, ansietat, esclerosi múltiple, radiculopatia, estenosi vertebral, neuropatia perifèrica i trastorn d'ansietat ![]() |
---|---|
Dades clíniques | |
Risc per l'embaràs | categoria B3 per a l'embaràs a Austràlia i categoria C per a l'embaràs als EUA ![]() |
Grup farmacològic | compost químic ![]() |
Codi ATC | N03AX16 ![]() |
Dades químiques i físiques | |
Fórmula | C8H17NO2 ![]() |
Massa molecular | 159,125929 Da ![]() |
Identificadors | |
Número CAS | 148553-50-8 ![]() |
PubChem (SID) | 5486971 i 25271887 ![]() |
IUPHAR/BPS | 5484 ![]() |
DrugBank | DB00230 ![]() |
ChemSpider | 4589156 ![]() |
UNII | 55JG375S6M ![]() |
KEGG | D02716 ![]() |
ChEBI | 64356 ![]() |
ChEMBL | CHEMBL1059 ![]() |
AEPQ | 100.119.513 |
La pregabalina és un medicament antiepilèptic, analgèsic i ansiolític utilitzat per tractar l'epilèpsia, dolor neuropàtic, fibromiàlgia, síndrome de cames inquietes, abstinència a opioide i trastorn d'ansietat generalitzada (TAG).[1][2][3] La pregabalina també té propietats antial·lodínica.[4][5][6] El seu ús en epilèpsia és com a teràpia complementària per a l'epilèpsia focal.[1] És un medicament gabapentinoide i actua disminuint l'activitat d'un subconjunt de canals de calci.[1][7][8] Quan s'utilitza abans de la cirurgia, redueix el dolor, però provoca una major sedació i alteracions visuals.[9] Es pren per via oral.[1]
Els efectes secundaris comuns inclouen mal de cap, mareig, somnolència, confusió, problemes de memòria, mala coordinació, boca seca, problemes de visió i augment de pes.[1][10] Els efectes secundaris greus poden incloure angioedema, ús indegut i un augment del risc de suïcidi.[1] Quan la pregabalina es pren a dosis altes durant un llarg període, es pot produir addicció, però si es pren a dosis habituals el risc és baix.[11] L'ús durant l'embaràs o la lactància materna és de seguretat poc clara.[12]
La pregabalina va ser aprovada per a ús mèdic als Estats Units el 2004.[1] Va ser desenvolupada com a successor de la gabapentina, que és similar.[13] El 2020, va ser el 78è medicament més prescrit als Estats Units, amb més de 9 milions de receptes.[14][15]
A Espanya està comercialitzat com a EFG, Lyrica i, menys emprats, Aciryl, Apregia, Gatica, Pramed i Premax.[16]