![]() ![]() | |
Forma musical | música instrumental ![]() |
---|---|
Intèrpret | George Gershwin Eumir Deodato ![]() |
Compositor | George Gershwin ![]() |
Llengua | contingut no lingüístic ![]() |
Data de publicació | 1924 ![]() |
Gènere | música clàssica i rapsòdia ![]() |
Productor | cap valor ![]() |
Instrumentació | piano i orquestra ![]() |
Estrena | |
Estrena | 12 febrer 1924 ![]() |
Escenari | Aeolian Hall |
Rhapsody in Blue és una composició musical creada per George Gershwin per a piano sol i banda de jazz, escrita el 1924 i en la que es combinen elements de música clàssica amb efectes d'influència jazzística. S'estrenà el 12 de febrer de 1924 a l'Aeolian Hall de Nova York, en un concert titulat "Un experiment en música moderna", An Experiment in Modern Music, dirigit per Paul Whiteman i la seva banda, amb el mateix Gershwin al piano.
En aquesta obra, originalment escrita per a dos pianos, el compositor volia mostrar una espècie de calidoscopi musical de la Nord Amèrica d'aquella època, del blues, del bullici metropolità i l'ànim nacional.[1]
En aquesta rapsòdia la paraula "blue" es refereix tant a l'estil musical blues (com a cançó d'aquest típic gènere musical americà) com a l'estat d'ànim blue que significa en anglès "trist, malenconiós". La versió per a piano i orquestra simfònica que va ser arreglada per Ferde Grofé el 1946, s'ha convertit en una de les obres més populars de la música clàssica americana.