সাঁওতালি - संथाली | |
---|---|
![]() ![]() | |
Tipus | llengua natural i llengua viva ![]() |
Ús | |
Parlants | 6,050,000 |
Parlants nadius | 6.000.000 ![]() |
Autòcton de | Àsia meridional |
Estat | Índia, Bangladesh, Nepal, Bhutan |
![]() | |
Classificació lingüística | |
llengua humana Macrofamilia àustrica llengües austroasiàtiques munda ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alphabet santâl, alfabet llatí, abugida bengali-assamès, devanagari, oriya i alfabet bengalí ![]() |
Nivell de vulnerabilitat | 2 vulnerable ![]() |
Codis | |
ISO 639-2 | sat ![]() |
ISO 639-3 | sat ![]() |
Glottolog | sant1410 ![]() |
Ethnologue | sat ![]() |
UNESCO | 1447 ![]() |
IETF | sat ![]() |
El santali és una llengua del grup de llengües munda de la família austroasiàtica parlada a l'Índia oriental pel poble dels santals.
Les investigacions sobre el llenguatge santali les va fer el lingüista bengalí Byomkes Chakrabarti (1923-1981). Aquest va descobrir algunes relacions entre el santali i el bengalí i va afirmar que el segon estava influenciat pel primer. Els santals no van tenir literatura fins al segle xx.