Со́фия (bg) ![]() | |||||
Lema | «Расте, но не старее» ![]() | ||||
---|---|---|---|---|---|
Epònim | església de Santa Sofia ![]() | ||||
Localització | |||||
| |||||
País | Bulgària | ||||
Província | província de Sofia-Ciutat | ||||
Municipi | Sofia Capital ![]() | ||||
Capital de | |||||
Conté la subdivisió | |||||
Població humana | |||||
Població | 1.404.116 (2024) ![]() | ||||
Geografia | |||||
Part de | |||||
Superfície | 492 km² ![]() | ||||
Banyat per | Vladaiska, Iskar, Kakatx, Boianska i Perlovska ![]() | ||||
Altitud | 595 m ![]() | ||||
Dades històriques | |||||
Esdeveniment clau | |||||
Organització política | |||||
• Cap de govern | Vassil Terziev (en) ![]() ![]() | ||||
Membre de | Xarxa de ciutats creatives (2014–) ![]() | ||||
Identificador descriptiu | |||||
Codi postal | 1000 ![]() | ||||
Fus horari | |||||
Prefix telefònic | 02 ![]() | ||||
Codi NUTS | SOF46 ![]() | ||||
Altres | |||||
Agermanament amb | |||||
Lloc web | sofia.bg ![]() |
La ciutat de Sofia, búlgar: София AFI [ˈsɔfijɐ] ( ? i escolteu-ne la pronunciació en búlgar) és la capital i la ciutat més gran de la República de Bulgària. Està localitzada a la regió oest del país i n'és el centre administratiu, cultural i industrial. Amb una població d'1.291.591 habitants el 2011, es tracta de la 14a major ciutat de la Unió Europea, i al voltant d'1.380.406 en l'àrea metropolitana.[1] Està situada al centre de la península balcànica,[2] a l'oest de Bulgària, envoltada pel mont Vitoixa al sud, la muntanya Liulin a l'oest i les muntanyes dels Balcans al nord. Té una superfície total és de 492 quilòmetres quadrats i lun altitud mitjana de de 600 msnm, la qual cosa la converteix en la quarta capital més alta d'Europa.
Una de les capitals més antigues d'Europa, la història de Sofia es remunta al segle viii aC, quan els tracis van establir un assentament a la zona. Sofia ha tingut diversos noms en els diferents períodes de la història, però va adoptar, finalment, el nom de l'Església de Hagia Sofia, una de les més antigues de la ciutat, en homenatge nacional als Sants Màrtirs de Sofia, mare de la Fe, Esperança i Amor. El Dia de Sofia se celebra el 17 de setembre i el 4 de gener la ciutat celebra que el 1878 va ser alliberada de la dominació otomana per les tropes russes. Sofia va ser declarada capital de Bulgària el 3 d'abril de 1879 com a antic poble búlgar, lluny de la frontera amb Turquia, i va ser bombardejada intensament per les forces aliades durant la Segona Guerra Mundial.
Sofia és el centre administratiu, econòmic, cultural, de transport i educatiu del país,[3] on es concentra la sisena part de la producció industrial de Bulgària. La ciutat és, també, un important centre religiós, ja que Sofia és la seu de l'Església ortodoxa búlgara i compta amb la Catedral d'Alexandre Nevski, una de les catedrals més grans del món ortodox. A Sofia es troba l'Acadèmia de Ciències de Bulgària, diverses universitats i institucions culturals com la Galeria d'Art Nacional de Bulgària, el Museu Arqueològic Nacional, el Museu Nacional d'Història, el Ballet i Òpera Nacional o el Palau Nacional de la Cultura, entre altres. L'arquitectura dels diferents pobles que van dominar Sofia és un exemple de la mil·lenària història de la ciutat, amb edificis d'estil otomà, rus ortodox o del seu període socialista.