| ||||
Tipus | Tractats de la Unió Europea ![]() | |||
---|---|---|---|---|
Epònim | Maastricht ![]() | |||
Data | 7 febrer 1992 ![]() | |||
Tema | Tres pilars de la Unió Europea ![]() | |||
Localització | Maastricht (Països Baixos) ![]() ![]() | |||
Estat | Països Baixos ![]() | |||
Llengua del terme, de l'obra o del nom | danès, alemany, anglès, castellà, francès, gaèlic irlandès, italià, neerlandès i portuguès ![]() | |||
El Tractat de Maastricht és el nom amb què es coneix el Tractat de la Unió Europea (TUE)[1] (el nom ve donat per la ciutat neerlandesa de Maastricht, on se signà l'acord i on es van dur a terme les negociacions finals durant el mes de desembre de 1991). Fou un acord signat el 7 de febrer de 1992[2] pels membres de la Comunitat Europea (CE). Entrà en vigor l'1 de novembre de 1993 i portà a la creació de la Unió Europea que en endavant substituí la CE i fou el resultat de la resolució separada de diverses negociacions en temes d'unió monetària i política.[3] És, juntament amb el Tractat de Funcionament de la Unió Europea, un dels tractats fundacionals de la Unió Europea.[4]
El TUE original estava format per una sèrie de tractats preexistents, els llavors vigents eren tres, amb els noms de les respectives Comunitats Europees a les quals donaven lloc: el Tractat constitutiu de la Comunitat Europea del Carbó i l'Acer, el Tractat constitutiu de la Comunitat Europea de l'Energia Atòmica i el Tractat constitutiu de la Comunitat Econòmica Europea. Aquests tres tractats són considerats com el pilar comunitari (o primer pilar) i el TUE ve a afegir dos pilars polític-jurídics nous, que ell mateix regula: la política exterior i de seguretat comuna (o segon pilar, PESC) i els afers de justícia i interior (JAI) o tercer pilar. Es concebia així el conjunt com si fos un temple grec, conformat sobre tres grans pilars d'integració i funcionament que aixecaven un fris superior, la nova Unió Europea, que presidia tot el paisatge comunitari i l'integrava en una superestructura.
El Tractat de Maastricht ha estat modificat pels Tractats d'Amsterdam, Niça i Lisboa.[5]