![]() Llançament del coet Vanguard. (Marina dels EUA) | |
Funció | Vehicle de llançament de satèl·lits |
---|---|
Fabricant | Martin |
País d'origen | Estats Units |
Mides | |
Alçada | 23,00 m |
Diàmetre | 1,14 m |
Trams | 3 |
Capacitat | |
Càrrega útil en LEO | 9 kg[1] |
Història de llançaments | |
Estat | Retirat |
Llocs de llançament | LC-18A, Cap Canaveral |
Llançaments totals | 11 |
Reeixits | 3 |
Fracassos | 8 |
Vol inaugural | 23 octubre 1957 |
Últim vol | 18 setembre 1959 |
Primer tram - Vanguard | |
Motors | 1 X-405 |
Empenta | (134,79 kN) |
Impuls específic | 248 segons |
Temps d'ignició | 2 min 25 s |
Combustible | LOX/querosè |
Segon tram - Delta | |
Motors | 1 AJ10-37 |
Empenta | (33,80 kN) |
Impuls específic | 261 segons |
Temps d'ignició | 1 min 55 s |
Combustible | Àcid nítric/UDMH |
Tercer tram - Grand Central o ABL | |
Motors | 1 Sòlid |
Empenta | (11,56 kN) |
Impuls específic | 230 segons |
Temps d'ignició | 31 s |
Combustible | Sòlid |
El coet Vanguard[2] va ser destinat a ser el primer vehicle de llançament dels Estats Units per situar un satèl·lit a l'òrbita. En canvi, la crisi de l'Sputnik causada pel llançament sorpresa de l'Sputnik 1 va portar els EUA, després del fracàs del Vanguard TV3, a llançar ràpidament a l'òrbita el satèl·lit Explorer 1 utilitzant un coet Juno I, sent del Vanguard I el segon èxit de llançament orbital estatunidenc.
Els coets Vanguard van ser utilitzats pel Programa Vanguard des del 1957 a 1959. Dels onze coets Vanguard el qual el projecte va intentar llançar, tres satèl·lits van ser situats en òrbita amb èxit. Els coets Vanguard van ser una part important de la cursa espacial entre els EUA i la Unió Soviètica.