![]() | |
Detalls | |
---|---|
Tipus | xarop de blat de moro ![]() |
Ingredients principals | midó de blat de moro, glucosa, aigua i fructosa ![]() |
El xarop de blat de moro alt en fructosa (en anglès: High-fructose corn syrup (HFCS)—també anomenat fructose-glucose syrup [1] és un edulcorant a base de midó de blat de moro. De manera general, el midó és un polisacàrid format per glucosa i quan s'hidrolitza i es dissocia, obtenim molècules individuals de glucosa que donen lloc al xarop de blat de moro.[2] Per arribar a obtenir el HFCS, cal convertir part d'aquesta glucosa en fructosa mitjançant la glucosa isomerasa, la qual li proporciona la dolçor desitjada,[3] estructura de les quals s'observa a la imatge.
Se sol utilitzar com a substitució del sucre tradicional, que és la sacarosa, gràcies a la seva dolçor comparable, a la millor estabilitat i funcionalitat i a la facilitat d'ús.[4] Es va introduir en els aliments el 1970 als Estats Units a causa de l'augment dels costos de sucre de canya i remolatxa.[5]
Segons la quantitat de fructosa que conté, hi ha diferents formulacions del HFCS i presenten aplicacions diferents. Es poden trobar en aliments (cereals, postres, sopes...), begudes carbonatades (com la Coca-Cola)[6] i no carbonatades (sucs), productes farmacèutics, indústria làctica (iogurt, ou, llet aromatitzada, gelats, postres congelats) i pinso.[7]
Amèrica del Nord és el major consumidor mundial de HCFS ja que el blat de moro és el cultiu més rendible i dominant. Aquest augment de consum ha coincidit amb un augment en la incidència de malalties com la obesitat, diabetis de tipus 2 i altres malalties cardiovasculars i metabòliques.[8] Per tant, s'ha especulat que pot provocar diverses anomalies, però no s'ha demostrat cap mena de convenciment sobre que es tractés d'un risc significatiu per a la salut.[4]