Boeing 777 | |
---|---|
![]() Původní Boeing 777-200 je nejkratší variantou | |
Určení | dopravní letoun |
Původ | Spojené státy americké |
Výrobce | Boeing Commercial Airplanes |
Šéfkonstruktér | Alan Mulally |
První let | 12. června 1994 |
Zařazeno | 7. června 1995 (United Airlines) |
Charakter | Ve službě |
Uživatel | Emirates United Airlines Cathay Pacific Air France Emirates All Nippon Airways American Airlines Air India British Airways Turkish Airlines Qatar Airways KLM Air Canada Air New Zealand Japan Airlines Korean Air Air China FedEx Express DHL Air UK Lufthansa Cargo Aerologic Malaysia Airlines Aeroflot Singapore Airlines EVA Air Etihad Airways Asiana Airlines Austrian Airlines a další... |
Výroba | 1993–dosud |
Vyrobeno kusů | 1 622 (listopad 2019) |
Cena za kus | 777-200: 178–195 mil. USD 777-200ER: 190–212,5 mil. USD 777-200LR: 219–243 mil. USD 777-300: 210–234 mil. USD 777-300ER: 237–264 mil. USD 777F: 232,5–240 mil. USD |
Další vývoj | Boeing 777X |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Boeing 777 je dvoumotorový širokotrupý dopravní letoun vyráběný společností Boeing Commercial Airplanes (Boeing), běžně označovaný jako Triple Seven. [1][2] Byl navržen tak, aby překlenul mezeru mezi typy Boeing 767 a Boeing 747 a nahradil starší letouny DC-10 nebo L-1011 TriStar. Vývoj probíhal ve spolupráci s osmi hlavními leteckými společnostmi. První schůzka proběhla v lednu 1990 a první objednávka byla ohlášena 14. října 1990 od United Airlines. Prototyp byl představen při „roll outu“ 9. dubna 1994, poprvé vzlétl 12. června 1994 a do služby model 777 vstoupil 7. června 1995 u United Airlines. Varianty s větším doletem byly uvedeny 29. února 2000 a první dodávky probíhaly od 29. dubna 2004.
Jde o největší vyráběný dvoumotorový proudový letoun, jeho typická kapacita ve 3 třídách je 301 až 368 cestujících a dolet 9 704 až 15 844 km (5 240 až 8 555 námořních mil). Je zřetelný díky dvouproudovým motorům s velkým průměrem, šestikolému hlavnímu podvozku, plně kruhovému průřezu trupu[3] a zploštělé ocasní části (tzv. „tail cone“). Jako první z Boeingů má ovládací prvky „fly-by-wire“. Zpočátku soutěžil s typy Airbus A340 a McDonnell Douglas MD-11, které se již nevyrábí a později s letouny s Airbus A330-300 a Airbus A350XWB.
Původní Boeing 777 s maximální vzletovou hmotností (MTOW) 247–299 t byl vyráběn ve dvou trupových délkách: po prvním modelu -200 následoval v roce 1997 prodloužený 777-200ER; a o 10,13 m delší verze 777-300 v roce 1998. Tyto klasické verze typu 777 byly poháněné motory General Electric GE90, Pratt & Whitney PW4000 nebo Rolls-Royce Trent 800 o tahu 343–436 kN (77 200–98 000 lbf). Varianta s delším doletem 777-300ER a maximální vzletovou hmotností 347–352 t (766 000–775 000 lb) vstoupila do služby v roce 2004, varianta s ještě větším doletem 777-200LR v roce 2006 a nákladní 777F v roce 2009. Tyto dálkové varianty jsou vybaveny motory GE90 o tahu 489–513 kN (110 000–115 300 lbf) a prodlouženými, zakřivenými konci křídel. V listopadu 2013 společnost Boeing oznámila vývoj modelu Boeing 777X, který by měl být uveden do služby na začátku 20. let 21. století. Model 777X disponuje kompozitovými křídly se skládacími konci a motory General Electric GE9X.
Je nejčastějším širokotrupým letounem. Obdržel více objednávek než kterékoli jiné širokotrupé letadlo – k srpnu 2019 byly zadány více než 60 zákazníky objednávky na 2 049 letadel všech verzí, s 1 609 již dodanými kusy. Nejběžnější a nejúspěšnější variantou je 777-300ER s 810 dodanými letouny a 844 objednanými. V červenci 2018 byla největším operátorem se 163 letadly společnost Emirates.[4] V březnu 2018 se typ 777 se stal nejvíce vyráběným širokotrupým Boeingem, čímž překonal Boeing 747.[5] Do února 2019 byl Boeing 777 zapojen do 28 leteckých nehod a incidentů, včetně sedmi vážných nehod („hull loss“, pět za letu a dva na zemi), což mělo za následek 541 úmrtí spolu se třemi únosy.
Motory GE90 používané na modelech 777 mají větší průměr než trup nejmenších modelů z řady Boeing 737.