Sung 宋
| |||||||
Geografie
| |||||||
Rozloha
|
2 800 000 km² (roku 1111)
| ||||||
Obyvatelstvo | |||||||
Počet obyvatel
|
118 800 000 (roku 1120)
| ||||||
Státní útvar | |||||||
Vznik
|
960, Song Tchaj-cu sjednotil Čínu
| ||||||
Zánik
|
1279, Kublaj-chán dobyl říši
| ||||||
Státní útvary a území | |||||||
|
![]() | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
STAROVĚKÁ ČÍNA | |||||||
3 vznešení a 5 vladařů | |||||||
Dynastie Sia 2100–1600 př. n. l. | |||||||
Dynastie Šang 1600–1046 př. n. l. | |||||||
Dynastie Čou 1045–256 př. n. l. | |||||||
Západní Čou | |||||||
Východní Čou | |||||||
Období Jar a podzimů | |||||||
Období válčících států | |||||||
CÍSAŘSKÁ ČÍNA | |||||||
Dynastie Čchin 221 př. n. l.–206 př. n. l. | |||||||
Dynastie Chan 206 př. n. l.–220 n. l. | |||||||
Západní Chan | |||||||
Dynastie Sin | |||||||
Východní Chan | |||||||
Období tří říší 220–280 | |||||||
Wej, Šu & Wu | |||||||
Dynastie Ťin 265–420 | |||||||
Západní Ťin | 16 Království 304–439 | ||||||
Východní Ťin | |||||||
Severní & Jižní dynastie 420–589 | |||||||
Dynastie Suej 581–618 | |||||||
Říše Tchang 618–907 | |||||||
( X Wu Ce-tchien 690–705 ) | |||||||
5 dynastií & 10 říší 907–960 |
Dynastie Liao 907–1125 | ||||||
Dynastie Sung 960–1279 |
|||||||
Severní Sung | Z. Sia | ||||||
Jižní Sung | Ťin | ||||||
Dynastie Jüan 1271–1368 | |||||||
Dynastie Ming 1368–1644 | |||||||
Říše Čching 1644–1911 | |||||||
MODERNÍ ČÍNA | |||||||
Republika 1912–1949 | |||||||
Spor o Čínu ... | |||||||
Čínská lidová republika 1949–současnost |
Čínská republika (Tchaj-wan) 1945–současnost | ||||||
Související články
| |||||||
Dynastie Sung (čínsky 宋朝, pinyin: Sòng Cháo, výslovnost IPA: [sʊ̂ŋ tʂʰɑ̌ʊ̯]) byla jedna z čínských dynastií, která vládla od roku 960 až do roku 1279. Následovalo po období, které je označováno jako Pět dynastií a deset království, a představovalo čas stability a rozvoje. Poprvé na světě tu byla vláda, jež začala tisknout bankovky nebo papírové peníze, a první čínská vláda, která založila stálé vojenské námořnictvo. V období vládnutí dynastie je také poprvé zaznamenáno využití střelného prachu, stejně jako první rozeznání skutečného severu s pomocí kompasu.
Dynastie Sung se dělí na dvě periody: Severní Sung (čínsky 北宋, od 960 do 1127) s hlavním městem Pien-ťing a Jižní Sung (čínsky 南宋, od 1127 do 1279), období po ztrátě vlády nad severní Čínou, s nově založeným hlavním městem Lin-an.[1] I po ztrátě území na severu zahrnovala říše Sung celých 60% čínské populace a většinu nejproduktivnější zemědělské půdy.[2] Dynastie Jižní Sung posílila svou flotu pro obranu hranic říše a také pro podnikání námořních misí do ciziny.
Pro zahnání dynastie Ťin a později i Mongolů vyvinula Sung revoluční vojenskou technologii, a to střelný prach. Roku 1234 byla říše Ťin dobyta Mongoly, kteří tak získali kontrolu nad severní Čínou. Tento fakt jen podpořil jejich nesnadné vztahy s Jižní Sung. Chán Möngke zemřel v roce 1259, při dobývání města Čchung-čching. Novým chánem byl prohlášen jeho mladší bratr Kublaj, který byl roku 1271 prohlášen i čínským císařem.[3] O osm let později Kublaj definitivně porazil dynastii Sung, sjednotil celou Čínu a založil novou vládnoucí dynastii Jüan (1271–1368).[4]
Během 10. a 11. století se počet obyvatel Číny zdvojnásobil. Zapříčinily to mimo jiné zvětšení produkce rýže ve střední a jižní části země, brzy dozrávající rýže z jižní a jihovýchodní Asie a vytváření přebytků potravin.[5][6] Podle záznamů ze sčítání lidu v období Severní Sung měla říše cca 50 milionů obyvatel, tedy více než říše Chan a Tchang. Tato data pocházejí z Dvaceti čtyř historií. Dramatický nárůst populace podnítil ekonomickou revoluci ve středověké Číně. Zapříčinil také postupný ústup centrální vlády od regulace tržní ekonomiky, růst vlivu vyšší společnosti, tzv. džentry, na místní správu a rozvoj hlavního města. Za dynastie Severní Sung byl Pien-ťing třikrát větší než starověký Řím.[7]
Společenský život během vlády dynastie Sung byl pulzující. Elity společnosti se shromažďovaly, aby viděly a kupovaly vzácná umělecká díla, lid se účastnil veřejných festivalů a města měla živé zábavní čtvrti. Šíření literatury a vědomostí bylo posíleno brzkým objevením tisku z dřevěných desek a v 11. století vynálezem tisku pohyblivými tiskovými písmeny. Technologie, věda, filosofie, matematika, inženýrství a další intelektuální činnosti v říši Sung vzkvétaly. Filosofové jako Ču Si a Čcheng I oživili konfucianismus novým výkladem, naplnili ideály buddhismu a kladli důraz na novou organizaci klasických textů, čímž přinesli principy neokonfucianismu. Ačkoliv úřednické zkoušky v Číně existovaly už od vlády dynastie Suej, za Sung se staly opravdu významnými. Byly také hlavním faktorem vedoucím ke změně aristokratické elity na elitu byrokratickou.