Edvard Moser | |
---|---|
![]() Edvard Moser, 2014 | |
Narození | 27. dubna 1962 (62 let) Ålesund, ![]() |
Bydliště | Trondheim |
Alma mater | Edinburská univerzita Univerzita v Oslu |
Povolání | profesor, neurovědec, psycholog a výzkumník |
Zaměstnavatelé | Univerzita v Oslu Norská univerzita vědy a technologie Kavli Institute for Systems Neuroscience / Centre For Neural Computation |
Ocenění | Cena Louisy Grossové Horwitzové (2013) Nobelova cena (2014) Årets trønder (2014) |
Choť | May-Britt Moserová (1985–2016) |
Příbuzní | Ingunn Moser (sourozenec) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Edvard Ingjald Moser (* 27. dubna 1962 Ålesund) je norský neurovědec a psycholog, spoluředitel Kavliho institutu pro systémovou neurovědu a Centra pro neurální komputaci na Norské univerzitě vědy a technologie (NTNU) v Trondheimu. K roku 2014 také působil jako hostující výzkumný pracovník v Institutu Maxe Plancka pro neurobiologii u Mnichova.[1]
Spolu s manželkou May-Britt Moserovou se stal průkopníkem ve výzkumu mozkových mechanismů zodpovědných za určování polohy a orientaci v prostoru. V roce 1996 byli oba na NTNU jmenováni docenty v oborech psychologie a neurověda, méně než jeden rok od obhájení disertační práce a zisku titulu Ph.D.
Roku 2002 založili Centrum pro biologii paměti, které se o pět později stalo součástí nově vzniklého Kavliho institutu. Roku 2014 manželé Moserovi obdrželi Nobelovu cenu za fyziologii nebo lékařství za objev mřížkových neuronů (grid cells). Rozdělili si tak poloviční podíl, když druhá půlka připadla americkému neurovědci Johnu O'Keefovi. Všichni laureáti významně přispěli k pochopení systémů, které jsou v mozku zodpovědné za určování polohy.[2]
V roce 2014 se stal zahraničním spolupracovníkem americké Národní akademie věd.