Irmina z Oerenu | |
---|---|
![]() | |
Narození | 7. století Trevír |
Úmrtí | 716 Wissembourg |
Povolání | řeholnice |
Choť | Hugobert |
Děti | Plektruda Regintrud Adéla z Pfalzelu Bertrada z Prümu Chrodelinde |
Rod | Hugobertinerové |
Příbuzní | Adéla z Pfalzelu[1] (sourozenec) Drogo z Champagne[2] a Grimoald Mladší[3] (vnoučata) |
Funkce | abatyše |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Irmina z Oerenu také Irmina z Trevíru[4] (6. století? Trevír - 704/710? Wissembourg, Alsasko) byla franská abatyše, spoluzakladatelka kláštera v Echternachu, na jehož založení v letech 697 až 698 složila donaci, kterou svěřila Willibrordovi.[5]
Svatá Irmina z Oerenu | |
---|---|
![]() | |
abatyše | |
Svátek | 24. prosince |
Státní občanství | Franská říše |
Řád | Řád svatého Benedikta |
Úřady | abatyše |
Uctívána církvemi | římskokatolická církev a církve v jejím společenství |
Atributy | řeholní oděv, kostel, berla |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Jejím manželem byl Hugobert, senešal a hrabě na královském dvoře Chlodvíka IV.[6] Její rodiče nejsou známi, i když v trevírské tradici je od 11. století mylně uváděna jako dcera merovejského krále Dagoberta I. Jisté je, že patřila k jednomu z mocných rodů Austrasie, který byl úzce spjat s Karlovci, a je jedním z předků Karla Velikého. Historik Ian Wood uvedl, že Irmina je tradičně a pravděpodobně správně označována jako Plektrudina matka.[7] Kromě kláštera v Echternachu, byla i druhou abatyší kláštera v Oeren, později přejmenováného na klášter svaté Irminy. Trevírská tradice ji mylně označuje za zakladatelku i tohoto kláštera.
Irmina zemřela mezi lety 704 a 710. Historici se domnívají, že zemřela pravděpodobně koncem roku 705 nebo začátkem roku 706, protože 13. května 706 Willibrord svěřil vládu a ochranu nad Echternachem Pipinovi II. Prostřednímu,[7] Podle jiných zdrojů byla pohřbena 24. prosince 708 ve Weissenburgu v Alsasku, kde bylo možno vidět corpus integrum sce. Yrmene virginis, filie Dagoberti regis jako relikvii. Její tumba z gotického období byla zničena během francouzské revoluce.[8]
Irmina je v katolické církvi uctívána jako světice. Její svátek se slaví 24. prosince.