Justus von Liebig | |
---|---|
![]() Justus von Liebig v roce 1850, kalotypie | |
Narození | 12. května 1803 Darmstadt |
Úmrtí | 18. dubna 1873 (ve věku 69 let) Mnichov |
Místo pohřbení | Starý jižní hřbitov v Mnichově (48°7′30″ s. š., 11°33′48″ v. d.) |
Bydliště | Hesenské velkovévodství |
Alma mater | Univerzita v Bonnu (od 1819) Erlangensko-norimberská univerzita |
Povolání | chemik, vynálezce, vysokoškolský učitel, agronom a spisovatel |
Zaměstnavatelé | Mnichovská univerzita Univerzita Giessen Univerzita Heidelberg |
Znám jako | objevitel dusíku, zákon minima, Liebigův chladič |
Ocenění | Copleyho medaile (1840) zahraniční člen Královské společnosti (1840) Maxmiliánův řád pro vědu a umění (1853) Albertova medaile (1869) Řád za zásluhy v oblasti umění a věd … více na Wikidatech |
Děti | Johanna Liebig Georg von Liebig Hermann von Liebig |
Příbuzní | Jacob Volhard (synovec) Lina Thierschová, Friedrich Thiersch[1], Justus Thiersch[1] a Amalie von Harnack[1] (vnoučata) |
Podpis | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Justus svobodný pán von Liebig (12. května 1803 Darmstadt – 18. dubna 1873 Mnichov) byl německý chemik, který se zasloužil o rozvoj chemie – zvláště v oblasti agrochemie a organické chemie. Je zakladatelem aplikace průmyslových hnojiv. Vypracoval metodiku analýzy organických látek a připravil řadu významných organických látek. Jeho studie extrakce masa vedly k založení firmy vyrábějící Liebigův masový extrakt doporučovaný jako posilující potravina. Jako univerzitní profesor modernizoval výuku chemie spojením přednášek s praktickými experimenty a vychoval mnoho významných chemiků.