Berylliumbromid | |
---|---|
![]() | |
IUPAC-navn Berylliumbromid | |
Generelt | |
Molekylformel | BeBr2 |
Molarmasse | 168,820 g/mol |
Fremtræden | farveløse hvide krystaller |
CAS-nummer | |
PubChem | |
SMILES | [Be+2].[Br-].[Br-] |
InChI | 1/Be.2BrH/h;2*1H/q+2;;/p-2 |
Kemiske egenskaber | |
Massefylde | 3,465 g/cm3 (20 °C) 3 |
Opløselighed i vand | Highly[1] |
Opløselighed | opløseligt i ætanol, diætylæter, pyridin uopløseligt i benzen |
Smeltepunkt | 508 |
Kogepunkt | 520 |
Struktur | |
Krystalstruktur | Orthorhombisk |
Termokemi | |
DeltaHf | -2,094 kJ/g |
Std. molar entropi S | 9,5395 J/K |
Std. molar varmekapacitet, cp | 0,4111 J/g K |
Sikkerhed | |
Største risici | se Berylliose |
Hvis ikke andet er angivet, er data givet for stoffer i standardtilstanden (ved 25 °C, 100 kPa) | |
Berylliumbromid er den kemiske forbindelse med den kemiske formel BeBr2. Den er meget hygroskopisk og opløses godt i vand. Forbindelsen er en polymer med tetraedriske Be-centre.[1]
Den kan skabes ved at få berylliummetal til at reagere med brom ved temperaturer omkring 500 °C to 700 °C:[2]
Berylliumbromid dannes også når man behandler berylliumoxid med hydrobromisk syre:
Det hydroliserer langsomt i vand: BeBr2 + 2 H2O → 2 HBr + Be(OH)2